Îmi trebuie...
- Cum să... - Ce vrei să faci?
- Îmi trebuie... Unde e? - Ce cauți?
Chestia asta a luat-o razna. Nu știu, nu pot să...
La dracu'! Renunț.
- Ce cauți? - E-mailul de la Bobby.
Dă mai jos.
Dau mai jos.
Ba nu. Uite, așa!
- Așa se dă mai jos. - Bine...
Nu, stai!
- Ce e? - Stai!
- Ce e?
Nu-l mai mișca așa!
- Ce-i asta? - O reclamă pentru Neiman Marcus.
- Scapă de ea! - Nu trebuie s-o ștergi.
- Las-o în Inbox. - Cine are nevoie de ea?
- Ce înseamnă Inbox? - Este...
Acolo sunt e-mailurile.
E ca un dosar mare în computerul tău cu toate e-mailurile.
Ce e un computer?
Ăsta e un computer.
Știu că ăsta e un computer.
Dar ce este, de fapt? Cum funcționează?
E...
Discutăm altă dată.
FILMARE TED
Da, acolo !
Exact! Ăsta e.
Într-o seară fermecată
Un străin ți se arată
- Fuge destul de repede. - Foarte repede.
Nu e cascador?
Nu, asta-i ideea. Face totul singur.
- Vai de mine! - Ăsta-i Cruise.
Grozav!
- Ai planuri diseară? - Nimic deosebit.
Ai vorbit cu Allie?
Suntem încă în pauză.
Încerc să-i las puțin spațiu și...
Nu sunt sigur cu ce calități pot să defilez acum.
Ești un nepot extraordinar. Te pricepi la computere.
- Ai tot părul. - Cred că o să se rărească devreme.
Nu poți să te cramponezi de asta.
Suntem în etape diferite ca oameni.
Ea crede că stagnez.
- Ești prea tânăr să stagnezi. - Nu mă simt tânăr.
Eu nu mă simt bătrână.
- Vai! - Că bine zici!
O să cazi în picioare, cum face Cruise.
Cine cădea mereu în picioare?
- Pisicile... - Da.
Într-un fel,
s-ar putea vorbi de ambele.
Vrei asta?
- E o bilă. Am multe. - Desigur!
Niște covrigei?
- Am mulți. - Doar dacă nu-i mănânci.
Nu pot să-i mestec.
Poți să porți asta după ce plec?
- Mă simt bine. - Știu.
Poate n-ai nevoie, dar mă simt eu mai bine.
Ce rost are?
Dacă cad, m-am ars. De-asta nu cad.
Nu spune asta, te rog.
- Pentru liniștea mea? - Bine.
- Pentru îngerul meu păzitor. - Mulțumesc.
E doar o măsură de precauție.
- Tu ce planuri ai azi ? - Ca de obicei.
Japoniei a evoluat mai bine decât s-a estimat
în primul trimestru.
Piețele europene...
Papa loves mambo
Mama loves mambo
Vai de mine!
Ce amuzant!
PAPA LOVES MAMBO RĂSPUNDE
Hai odată!
MINUNAT, MULȚUMESC DE POSPOSTARE.
MINUNAT! MULȚUMESC DE POSTARE. M-A FĂCCUCUT SĂ ZÂMBESC.
Bună, Thel! Sunt Ben.
Se pare că te-am ratat iar.
Mi-am luat scuterul de la mecanic.
Merge ca uns!
Sunt în zonă săptămâna asta dacă vrei să luăm prânzul.
Am citit un articol grozav despre mango,
care cred că ți-ar plăcea.
Se pare că au multe...
Mesaj șters.
Aș putea recita versul din memorie.
Aparat auditiv conectat.
APELANT NECUNOSCUT
Bunico!
- Alo? - Bunico, sunt eu!
- Mă auzi? - Danny?
Am avut un accident.
Ce spui? Cum adică într-un accident? Ce s-a întâmplat?
- Sunt în arest. - În arest?
- Dumnezeule! - Am lovit o femeie.
Era însărcinată și nu știu ce se întâmplă.
- Mă țin aici... - Ai o voce ciudată.
- Ai răcit? - Am nasul spart.
S-a declanșat airbagul.
O să primești un telefon. E...
- E un avocat. - Bine.
Mă scoate pe cauțiune, dar trebuie să-i trimiți banii.
Îmi pare rău. Nu-mi vine să cred!
O să te sune.
- Sună acum. - E el, răspunde.
- Alo! Dnă Post? - Da, sunt Thelma Post.
Nepotul meu, Danny Markowitz,
a fost implicat într-un accident.
- Are nasul spart. - Îmi puteți confirma numele complet?
Daniel Markowitz. Daniel Alexander Markowitz.
Da, mă uit la dosarul lui acum.
Ce vă trebuie?
Trebuie să trimiteți 10.000 de dolari la o adresă.
Zece mii? Dumnezeule!
- Puteți conduce până la poștă? - Nu, nu mai conduc.
- N-am mașină. - Atunci un taxi.
Trebuie să fie numerar.
Nu vrem să stea acolo mai mult decât trebuie.
O să vă dau adresa.
- Bine. - Notați?
Da.
Cum e de când iei Zoloft?
Nu mai sunt atât de agitat, dar mă simt obosit.
Așa că nu știu.
Ne-am simțit bine când am fost acolo.
Acum cer caiace de mare.
Casa e la 110 km de ocean, dar nu știu...
POȘTĂ
STAȚIONAREA INTERZISĂ
Mama...
MAMA
Gail, s-a întâmplat ceva!
Mamă, stai puțin! Ia-o ușor! Cu cine ai vorbit?
Daniel. Gail, era așa de supărat! Foarte supărat!
Îl sun acum!
- Dumnezeule, nu răspunde! - Dumnezeule!
Sun pe fix.
Dumnezeule! Mamă, mă sună Alan!
- Ce? - Sună Alan, te sun înapoi.
- Ce este? - Mama a vorbit cu Daniel.
Cică e în arest și cineva i-a spart nasul.
- Cine i-a spus? - A vorbit cu Daniel.
Încerc să-l sun și nu răspunde.
- Nu răspunde la telefon? - Nu!
- Încerc din nou! - Bine. Mă urc în mașină.
Dă-mi de veste!
MAMA
Alo?
Și spunea întruna
că ai lovit pe cineva.
Și că era mai rău decât credeai. Era însărcinată.
Am lovit o femeie însărcinată?
- Cu pumnul? - Nu, un accident de mașină.
Se întâmpla în mașină.
Da, are mai multă logică.
- Ce tot spui? - Am înțeles greșit.
De ce n-ai răspuns?
- Dormeam. - La ora 10:30?
Te-am sunat la 10:30. Apoi...
Am ieșit aseară cu niște prieteni.
N-ai condus, nu?
Te-ai îmbătat?
Alcoolul e un depresant puternic.
Fiul lui Wendy e dependent de Don Julio.
- Don Julio. - Este...
Nu e angajat, e mereu la dezalcoolizare.
- Nu are simțul răspunderii. - Și vapează.
Vapează. E pierdut și poate nu se mai regăsește.
- Ești atent? - Da. Înțeleg.
- Ești sigur? - Da, adică... E o problemă.
Mamă, chiar ai crezut că era Daniel? Cum ți-ai imaginat că e real?
- Mamă, și tu ai crezut la fel. - A fost convingătoare.
Mama ta era speriată. Toți ne-am speriat.
Ca idee, eu nu m-am speriat așa de tare.
Să te văd când primești tu un apel ca ăsta.
Nu m-aș lăsa păcălit. Sunt foarte isteț.
- Ce? - Am zis că nu mă las păcălit.
Sunt foarte isteț.
- Ce spune? - Face o glumă.
- Mai încerci o dată? - Care era gluma?
- Lasă! - Nu era glumă.
- Nu contează. - A fost pe muchie de cuțit.
- S-a terminat. - Totul e în regulă.
Mă simt foarte prost.
Nu e cazul.
Ești acasă, ești teafără, asta contează.
Dar am trimis banii.
Mergi cu viteză, Danny.
Putem urmări trimiterea dacă s-au trimis cu Western Union, FedEx, UPS.
Cu o scrisoare, putem doar să contactăm poșta,
iar șansele sunt mici,
mai ales fără adresă.
Cred c-o am aici.
- Ce lucru urât! - Nu puteți face nimic?
- Aveți o bază de date? - Ca societate, nu avem principii.
E o problemă globală.
- O ai? - N-o am.
Dacă vă ajută, aceste escrocherii sunt comune.
De unde știu ei cine sunt?
Contactează oameni la nimereală
folosind liste de telefonie și rețele sociale.
- Cum e Facebook? - Da, cum e Facebook.
Și Zuckemborg permite asta?
Poftim?
Zuckemborg n-ar trebui să rezolve problema?
Sunteți pe Facebook?
- Sunt? - Nu ești. Nu e.
Am divagat.
Ar trebui să anulați cardurile și să înghețați conturile
până vă asigurați că n-ați dat informații
care pot înlesni alte fraude.
În afară de asta, nu putem face nimic acum.
- Îmi pare rău. - Ba nu vă pare.
Vrei o pătură?
Apă sau altceva?
Nu, o să închid puțin ochii.
- Devine confuză. - Nu chiar.
E tot mai des.
N-am observat diferența.
- Sunt lucruri mici. - A mai primit apeluri din astea.
Intrăm într-o nouă fază.
Ce vrei să spui cu asta?
Cred că trebuie să ne gândim
dacă e bine să locuiască singură.
- Crezi că e timpul? - Ne gândim la asta.
Eu mi-am pierdut portofelul.
Nu cred că mi se deteriorează mintea.
Ăsta e deficit de atenție.
- Ai solicitat alt permis? - Da.
Dacă conduci fără, poți ajunge într-o bază de date.
- Ce ai cu bazele de date? - Nu vrei să ajungi în una.
Cred că putem ține lucrurile sub control.
Mă ocup eu.
- Ce propui? - Trec mai des pe aici.
O sun să mă asigur că are Lifeline-ul pornit.
Nu v-am spus. Mama lui Susan a căzut într-un cuptor exterior.
- A murit! - Ce? De ce vorbim despre asta?
Bătrânii pățesc multe lucruri.
- Lucruri ciudate. - Era pornit?
N-am întrebat, cred că da.
Acum un an nu s-ar fi întâmplat asta. Nu se mai descurcă singură.
Nu putem continua așa. Are 93 de ani.
Poate e timpul s-o ducem la un cămin.
Nu pot să rămân?
Nu, nu! Am treabă.
Pentru liniștea mea.
Teddy...
Am făcut o greșeală.
CALENDAR
MISIUNE: POSIBILĂ
- Bună ziua! - Bună ziua!
- Ne cunoaștem? - Nu sunt sigură.
Îmi pari foarte cunoscută. O știi pe Judy Miller?
Nu cred. Dumneata o știi pe Ellen Marcus?
Nu, nu cred.
- Să aveți o zi bună! - La revedere!
STR SAN FERNANDO, 1534.
SOȚUL REBECCĂI ARE CABINET DENTAR.
CAUTĂ RECEPȚIONER.
TE ATRAGE LUMEA STOMATOLOGIEI?
ACUMULEZI EXPERIENȚĂ.
NU TE APUCI DE STOMATOLOGIE.
- Bună! - Am găsit adresa.
- Ce adresă? - De la escrocherie.
Era pe o bucățică de hârtie.
N-ai idee unde am găsit-o.
Bunico, scuze. Se tot întrerupe.
- ...gunoi... - Nu te aud bine.
- ...în baia de la poștă. - Stai puțin!
Te-ai dus la poștă?
- Da! - Cum ai ajuns acolo?
- Am mers pe jos. - Bunico...
E departe. Nu trebuia să te duci.
- Sunt câteva străzi. - Nu poți...
Trebuie să îmi spui dacă vrei...
să mergi undeva, ca să te duc eu, da?
- Ce? - Să...
Nu trebuia să mergi singură așa departe.
- Dar am găsit-o. E aici. - Știu.
Poate e mai bine să iei pauză
deocamdată și să rezolvăm împreună.
Și banii mei? Trebuie să-i las la ei?
Șansele să-i recuperăm sunt foarte slabe.
Cel mai important
este să nu faci efort mult, să fii în siguranță.
Îmi pare rău pentru bani, dar putea să fie mai rău.
Te simți bine? Ești acasă acum?
- Da, sunt acasă. - Grozav!
Dacă trebuie să mergi undeva, spune-mi. Te duc eu.
Bine, dragule! Mulțumesc! Vorbim în curând.
Te iubesc!
Cynthia, am nevoie să-mi faci un serviciu.
E o situație bizară și...
Sarah! Credeam că vorbesc cu Cynthia.
Serios? Groaznic! Sarah, îmi pare rău.
Nu, nu! Nu contează. Uită că am sunat, totul e în regulă.
Alo? Harvin este?
Ce s-a întâmplat? Atac cerebral... Îmi pare rău, Joan.
Infarct?
Septicemie?
S-a mutat în Cleveland? Când s-a întâmplat asta?
Vai, am sunat la Cynthia din nou.
Sarah, a fost o greșeală. Știu că a murit. Mulțumesc.
Danny, am nevoie să mă duci undeva.
Ca să eliminăm subiectul din prima, nu erai acasă.
Prietenii mei sunt morți!
Poftim? Nu spune asta!
Așa e. Toți au dat ortul popii!
Aveam patru grupuri de amici. Cine-a mai rămas? Judith?
Nu aude nimic și acum e cocoșată.
Nu vreau să iau masa doar cu ea.
Herman e în Canada, Mona nu mai pleacă din casă.
Aș invita-o pe Lee Horner, dar nu am numărul ei.
- Iar Ruth a ars în cuptor. - Am auzit, îmi pare rău.
Nu mă așteptam să ajung la vârsta asta.
Eu mă bucur.
- Pe cine știi aici? - Îl mai știi pe Ben.
Ben Halpern? Era însurat cu Cheryl.
Da, vă întâlneați mereu.
Întotdeauna am crezut că e puțin cam moale.
- Moale? - Nu știu, precaut.
Și Cheryl a murit.
A căzut pe scări în casă.
A stat acolo câteva ore până au găsit-o. Biata de ea.
Îmi aduc aminte.
- Mașina asta e împuțită. - Am grijă de ea.
- O s-o curăț. - Ba n-o cureți.
- Cine te-a crescut? - Fiica ta.
E influența lui taică-tău. Are monede pe jos.
Îi cad din buzunare, fiindcă n-are talie.
De câte ori merg cu el, câștig cinci dolari.
- Vrei să intru? - Doar îl salut.
Nu durează mult. Treizeci de minute.
- Dacă ai nevoie de ceva, sunt aici. - Bine.
Apoi mergi la Roxy,
apoi un sirop cu înghețată la Rumpelmayer.
Apoi faci un tur cu taxiul în jurul Central Park.
- Gloria, e replica ta. - Da.
- Și ce spun? - „Asta-i bună!”
Bine. Știi?
- Asta-i bună! - Doar „Asta-i bună!”.
- Doar replica. - Am spus-o, nu?
Nu chiar.
Am spus asta și apoi...
Să o luăm de la taxi și apoi spunem „Asta-i bună!” ?
Mă bucur că te văd, Thel.
- Arăți grozav! - Sunt umflată.
Ce-i asta? Joci într-o piesă de teatru?
- Da, Annie. Eu sunt Warbucks. - E un rol principal.
Da, nu mă așteptam.
Mă gândeam că o să fiu în cor sau poate dl Bundles.
Diseară e premiera, dar dra Hannigan e senilă.
O doamnă joacă rolul lui Roosevelt, fiindcă n-avem bărbați.
Gloria e Annie, e amatoare.
Va trebui să joc cu ștaif.
Mă gândesc des la Teddy. Era un om deosebit.
- Cât au trecut? Doi ani? - Aproape doi.
Da, cinci pentru Cheryl.
Parcă e un vis.
- Cum reziști? - Să nu ne întristăm.
- Îmi arăți unde stai? - Da, desigur.
Am televizor.
Ferestre, plante...
Dacă nu te deranjează...
Infecția începe de la mâini.
Regizoarea vrea s-o ating pe Gloria în scena adopției.
Dar nu fac asta, nu merită.
Dacă nu iese bine, aia e. Nu ne face nimeni recenzie.
El e Gary.
Îi spunem Gary Holbatul. Nu e insultă.
Se întâmplă.
Nu cred că se supără.
Toată lumea face asta, nu doar eu. Toți îi spun așa.
Nu e superb?
Are trei roți, autonomie de 70 km.
Și e roșie, ca să fie vizibilă.
Are și un coș pentru ce e nevoie.
De regulă pun pâine acolo. Nu o pâine întreagă.
- Doar bucățele. - Le pui așa, libere?
Nu, nu, în punguțe cu fermoar.
Pot să-l împrumut?
Vrei să împrumuți scuterul?
Păi...
- Am o problemă. - Ce?
Am o problemă! E...
E complicată. E mai bine să nu știi.
Dacă e vorba de scuterul meu, mă interesează.
Nu vreau să spun de față cu Gary.
Gary, ne lași puțin?
- O să asculte? - Nu sunt sigur.
Dar o să se uite.
- Ai un telefon? - Da.
Microfon activat.
Aparat auditiv conectat.
Am fost escrocată, dar am adresa unde am trimis banii.
E o căsuță poștală în Van Nuys. Strada San Fernando, 1534.
Mă duc acolo acum.
Încerc să aflu cine i-a luat și o să-i recuperez.
Ești nebună? E absurd!
- Trebuie să spui la poliție. - Sunt inutili.
- Și familia ta? - Nu în cazul ăsta.
- E o ideea proastă. - Ai tu una mai bună?
Nu gândești limpede. Suferi.
Măcar ești sănătoasă. Fii mulțumită cu asta.
De ce nu stai să iei prânzul aici?
Avem o cantină bună și pepeni grozavi, proaspeți.
Desigur.
Crezi că pot să-l încerc? Poate îmi cumpăr și eu unul.
Îmi place să conduc. Îmi lipsește.
Ușurel, ușurel...
Winston, pot să iau scuterul tău? Winston!
Îl iau.
Vorbești cu mine?
- Thel! - Fir-ar al naibii!
Stai acolo, vin eu.
Ce?
La naiba!
Thelma!
- Să vorbim! - Toată lumea vrea să vorbească.
Dumnezeule! Aveam nevoie de scuter. Nu face din țânțar armăsar!
Nepotul meu e parcat în apropiere. N-am timp.
- L-ai lăsat în mașină? - Are 24 de ani.
Nu mă face să trec peste tine.
Nu poți, am șold de titan.
Vrei să încercăm?
Plec cu sau fără tine.
Nu te las să te duci singură.
THELMA
Bună! O caut pe bunica mea.
Thelma Post. Păr alb, șubredă.
- Foarte hotărâtă. - Da...
Nu locuiește aici, vizita un prieten.
A intrat acum 30 de minute.
- N-o găsesc aici. - Bine...
Dar...
- Bunico? - Alo?
Scuze!
O caut pe bunica mea. Scuze!
Mi-ai luat scuterul?
- Poftim? Nu! - Ai vocea ăluia
- ...care mi-a luat scuterul. - Nu l-am luat.
- Nu... Eu... - Mă agiți.
- Scuze, o să plec. Succes!
Dacă mi-ai luat scuterul, nu-mi ura succes!
Îl cunoști pe Ben?
Halpern, cred.
Mamă, cred că avem o problemă.
Nu, sunt... Eu sunt bine, nu sunt în arest.
E vorba de bunica.
Trebuie să mă întorc până la 20:00.
Nu vreau să ratez premiera.
Am înțeles.
PARCARE SPĂLĂTORIE
Am verificat în camere.
Nu răspunde la telefon, dar Lifeline-ul ar trebui să fie activ.
- N-a mai plecat de una singură? - Niciodată așa.
Am pierdut-o la Souplantation,
dar se întorsese pentru mini pizze.
Souplantation...
Era un restaurant cu autoservire.
Nu-mi vine să cred că se numea Souplantation.
Nu m-am gândit până acum.
Aveau lucruri ușor de mestecat.
- Nu poate mesteca nimic. - Ba mai poate.
Nu știm exact ce poate mesteca.
Nu poate mânca salată, dar săptămâna trecută a mâncat o alună.
N-a mai hoinărit de una singură cu excepția restaurantului?
- Exact. Nu? - Da.
Nu vreau să vă sperii,
dar lipsește și unul dintre rezidenți noștri.
- Da, Ben Halpern. - Ben!
- Au o relație? - Da, ea...
Nu, nici măcar nu...
Nici măcar nu-l place așa de mult.
- Sunt certați? - Ce vrei să insinuezi?
- Nimic. - Nu sunt certați.
- Vrem să înțelegem. - Știți că are spectacol diseară.
- De unde să știm? - Familia lui...
I-ați anunțat familia că lipsește?
Nu are familie.
Deci nu.
Ce se poate face?
Puteți da o alertă de dispariție senior?
Alerta pentru seniori?
N-avem autorizație pentru asta.
Poliția trebuie s-o declare persoană dispărută.
Dar e persoană dispărută.
- Nu păziți ușile? - Nu știm unde e.
A trecut doar o oră.
- Da, n-a trecut mult. - Piesa începe la 20:00.
- Ce piesă? - Vorbim despre piesă?
- Annie. - E bună.
Thelma are vreo problemă medicală despre care ar trebui să știm?
A avut cancer de sân, dublă mastectomie, septicemie, edem,
înlocuire de valvă, artroplastie, aritmie, tumoră cerebrală.
Cred că are și acum tumora cerebrală.
Doctorul a spus că se mărește lent.
Toate astea și tumoră cerebrală.
Da.
Mulțumesc că ne-ați spus toate astea.
- Și a avut ATG, nu? - ATG?
- Amnezie tranzitorie globală. - Da, acum un an.
A devenit foarte confuză.
Nu știa unde este și nu ne-a recunoscut.
A durat cam o oră, dar ne-a îngrijorat.
Dar e dură.
Vrem să ne ajutați s-o găsim.
Deși ar putea fi
o situație similară cu întorsul la restaurant, cred.
Vestea bună este că de regulă bătrânii nu se duc departe.
Thel, de ce mi se pare cunoscută strada asta?
Ne oprim pe la Mona.
- N-am mai văzut-o de la Berlin. - Ne-am distrat atunci.
- În ce an era? '95? - În '98, cred.
A fost un zbor cu turbulențe, dar altfel, a fost grozav.
Știi că Mona e obsedată de mine.
N-am făcut nimic în sensul ăsta,
dar se uita mereu la picioarele mele când purtam pantaloni scurți.
Cum zici tu, amice.
Dacă ai dreptate, ne-am putea folosi de asta.
- De ce ne oprim la Mona? - Ca să luăm o armă.
Dumnezeule!
- De ce avem nevoie de armă? - E preventiv.
Doi șmecheri ca noi apar pe nepusă masă.
Vreau să fiu pregătită.
Măcar știi s-o folosești?
Cât de greu poate fi? Idioții le folosesc mereu.
Va trebui să-i distragi atenția.
E încă ageră, n-o să fie ușor.
- Poate îmi fac monologul. - Aș prefera să nu.
Mona?
Thel, draga mea, am stabilit să ne vedem?
Nu, nu. Eram în zonă.
Mi-aș fi pus pantofii.
- A venit și Ben. - Mă bucur să te văd, păpușă.
- Te simți bine? - Da.
- Ia loc, dragă! Nu strânge vasele. - Bine.
- E un gândac? - Ai gândaci?
I-am tot vânat. Dar nu pot scăpa de ei.
Sunt rezistenți.
De-asta sunt adversari de excepție.
Dacă prinzi unul, apar alți zece.
Prefer să nu mă lupt cu morile de vânt.
Ce mai faci?
- Cum stai cu sănătatea? - Sunt în viață.
E și asta ceva.
- Trebuie să merg la baie. - Bine, dragă.
Păi...
Vorbeam despre Berlin.
Am stat la hotelul acela minunat.
Kim... Kimpinchky?
- Kimsky? - Am fost în călătorie?
Acum mult timp.
Acum stau la Belwood.
Au niște pepeni minunați.
Cantalup.
Honedew.
Jade dew.
Fructe de pădure.
- Fructe de pădure? - Da.
Tot felul de fructe. Zmeură.
Afine.
Mure.
Cireșe.
Fructe de soc.
„Annie, scoate-ți potaia din piscina mea!”
Thel, am stabilit să ne vedem?
Nu, eram în zonă.
Mi-aș fi pus pantofii.
E timpul să plecăm.
- Plecați? - Știu.
Știu... O să vorbim să luăm prânzul.
Mi-ar plăcea.
- Să-ți aducem ceva? - Am tot ce-mi trebuie.
Pa, păpușă!
Trebuie încărcat.
CĂMIN DE BĂTRÂNI BELWOOD VILLAGE
- Îmi trebuie actele de identitate. - Poftim!
Mulțumesc!
- Nu-ți găsești portofelul? - Îl am.
- Nu am CI-ul. - Nu-l cauți.
- Doar te pipăi. - Da.
Eu...
Nu ți-ai înlocuit permisul.
- Ba da! - Nu minți!
Spune-ne că nu l-ai înlocuit.
Prefer să știu, nu să fiu mințit.
Încă nu.
- De ce nu ne-ai spus? - Fiindcă...
- De ce n-ai spus? - Daniel, nu e bine.
O s-o fac.
Nu poți conduce fără permis.
- Ar putea, dar nu e bine. - Mulțumesc.
Trebuie să ai grijă de mașina ta, Daniel.
- Înțelegi? - Înțeleg.
E baza vieții de adult.
Tată, nu mă face de râs de față cu Colin și Rochelle.
Vă lăsăm puțin.
Allie ți-a prins bine. Era foarte organizată.
- Analitică, cu picioarele pe pământ. - Putem să nu vorbim despre Allie?
Îmi pare rău.
- Mulțumesc. - Știu că e greu.
Nu vreau să te văd suferind așa.
- Îmi vine să plâng. - Haide...
- Serios, sunt foarte tristă. - E în regulă.
- Trebuie să plâng. - Bine.
Trebuie să mă eliberez.
Vrei să mergem cu tine ca să-ți înlocuiești permisul?
Mă descurc.
Mai bine...
- S-o luăm în ordinea priorităților. - Îmi pare rău.
Chaim a făcut-o. E vărul meu.
- L-ai cunoscut pe Chaim? - Nu.
E din Hinsdale.
Nu se simte prea bine, dar e o poză frumoasă.
N-ar trebui să trăiască așa.
Se descurcă.
Cum se descurcă cu mesele?
Când s-a ridicat din scaunul ăla ultima oară?
Se stinge.
Toți avem zile bune și zile proaste.
- Astăzi cum e? - O să aflăm.
- Gary o să se întrebe unde sunt. - Ce ai?
- Îți lipsește locul ăla? - Îmi place acolo.
- Ce să-ți placă? - Înot de două ori pe săptămână.
Au cursuri frumoase.
De gătit, de pictat, de ”Hopa-mitică”.
- „Hopa-mitică”? - Da.
Vine un antrenor
și ne arată cum să ne ridicăm după ce cădem.
Ridicarea din cadă, în duș și ridicare dublă când cade un cuplu.
- Se întâmplă des? - Nu des, dar se întâmplă.
Pe un deal de pildă.
Folosești greutatea celuilalt ca să te echilibrezi.
Sună interesant.
Cheryl gătea, aduna șosetele,
avea grijă de casă.
Accept ajutor oricând am nevoie, nu mi-e rușine.
Nu e același lucru.
- De ce? - Eu adunam șosetele.
- A postat! - A postat ceva?
- Cred că... - Nu.
Da, din greșeală cred.
Acum cinci minute.
- Uite! - Să vedem! Recunoști ceva?
Mărește-o! O poți mări?
- Măresc... - Pompe de benzină și o mașină albastră.
- Un porumbel. Ba doi. - E Tujunga.
- Nu era o benzinărie acolo? - Moorpark!
Am plecat!
Fir-ar!
Haide, trebuie să ne grăbim!
Waze spune că facem 12 minute prin Chandler și Colfax.
Ia te uită! Cine-a creat asta? Cine s-a gândit la așa ceva?
O priză pentru mașină. Se încarcă cu electricitate și funcționează.
Ce e electricitatea? Te dă peste cap.
Cred că o cunosc.
- Poți merge mai repede? - Mersi, asta ziceam!
Merg cu viteza legală. Suntem o familie care respectă legea.
- Vrea să fac stânga. - De-asta nu folosesc Waze.
Vrea să faci tot felul de întoarceri.
Soțul lui Marcy Wender era obsedat cu Waze,
a făcut un viraj la stânga și a ajuns la Vons.
Estimările de timp sunt corecte.
- Ba nu sunt! - S-a dovedit.
Pe Vi o știi? Vi Friedlander?
- Poate prin Saul. - Saul?
- Băiatul lui Gary. Gary Newman? - Nu-i știu.
- Mergeați la Sinai? - Nu, am fost la Beth Am.
Îmi pari foarte cunoscută.
Îți ignori instinctele și ai încredere în tehnologie.
Tehnologia ne-a băgat în beleaua asta.
- Poți să întorci? - Nu.
- E cineva în spate! - Văd!
- Mergi! - Nu pot!
- E spațiu! - E un spațiu, Alan! Mergi!
- E un spațiu! - Dă-i drumul!
- Mergi! Da, da! - Da, da, da!
Bine, bine!
Da, am reușit!
Și avem tot 12 minute.
- Gary Newman. - Nu, pe Gary al meu îl cheamă Rozelle.
Nu e interesant? Doi Gary diferiți.
- De unde vă cunoașteți? - Se pare că nu ne cunoaștem.
Părea posibil. Păcat. O zi bună!
Ce?
- Ce? - Vai!
- Ce s-a întâmplat? - E nepotul meu.
- Mamă! Thelma! - Bunico!
Ei sunt! Haide, mișcă!
- Thelma! - Thelma!
Ați văzut o femeie cu păr alb? O doamnă?
- Thelma! - Thelma!
Nu putem sări peste gard.
- Bunico! - Ce-i asta? E...
- Bunico! - E interesant.
- La naiba! - Thelma!
- La naiba! - Ce e?
Lifeline-ul ei!
- Ce e? Ai localizat-o? - Ce spune?
- E aici! - Unde?
Suntem nebuni!
- I-o fi căzut? - Nu singur.
Ca să acoperim posibilitățile. E posibil să fi avut altă ATG?
Se poartă haotic. E posibil.
- Lasă-mă să mă gândesc. - Caut pe Google.
I-am spus să nu-l scoată.
- „Amnezie anterogradă acută” - Nu mai știu dacă era...
...pe mână sau în mașină.
Îi place să fie independentă de el.
Uneori și-l pune în geantă. Nu-mi amintesc.
„...semnele indică vătămarea unei anumite zone...”
Trebuia să intru.
E de domeniul trecutului, da?
- De ce n-ai intrat cu ea? - N-a vrut.
- De ce n-a vrut? - Nu știu, mamă!
- Nu striga! - Îmi pare rău.
- Îmi pare rău, sunt supărat! - Toți suntem supărați!
Exact asta am încercat să evităm.
- Și acum mama a dispărut. - Nu pot...
Nu pot să fac nimic. Chiar nimic.
Sunt un nenorocit.
Nu vorbi așa despre tine.
Sunt total incapabil. Nu pot să fac nimic cu mâinile.
- Ce vrei să faci cu mâinile? - Nu știu.
Doar că... Nu știu nimic.
Nu sunt calificat pentru o slujbă. Nu știu matematică.
De asta nu mai sunt cu Allie.
Fiindcă nu știi matematică? Credeam că ea știe.
E încă ceva ce nu pot face.
Nu mi-am reînnoit permisul fiindcă de câte ori deschid computerul,
mă încurc pe site-ul ăla,
cu toate clasificările și... termenii.
- Ai deficiență vizuală de... - Procesare.
Ai probleme cu procesarea.
Sau sunt un prostovan nenorocit care nu e în stare de nimic!
- Nu spune „nenorocit”. Încetează! - Am pierdut-o pe bunica! La dracu'!
Crezi că ne apropiem?
- Thelma? - Stai puțin.
- Ce este? - Nu știu unde suntem.
- Nu spune asta. - Credeam că mergem spre nord.
Mă duc să cer ajutor.
Ben, lasă-mă puțin să mă orientez.
Ben...
Ben, nu te da în spectacol!
Nu mă asculți, Thel. Nu asculți de nimeni.
Dacă te-aș fi ascultat, aș fi colega ta de cameră.
Du-te acasă!
- Nu vrei să fii aici. - Sună-ți familia!
Nici nu se pune problema.
- Și nepotul tău? - Nu, nu!
- De ce? - Fiindcă nu sunt ca tine, Ben.
Chiar dacă tu așa ai vrea. Mie-mi place să fiu utilă.
Semănăm mai mult decât crezi.
- Ce vrei să spui cu asta? - Suntem bătrâni.
Suntem perimați. Suntem o povară pentru cei dragi.
Poți să-ți spui că nu-i așa,
dar știi că sunt foarte îngrijorați.
De ce să fie îngrijorați?
Mă mișc dintr-un loc în altul. Nu mă plâng, sunt la fel.
Și tu ai fi dacă nu ți-ai mai plânge de milă.
- Nu funcționează așa. - Dacă te porți ca un copil,
- ...oamenii te tratează ca un copil. - Pe naiba!
Știi de unde știu? Fiindcă n-am...
N-am auzit-o când a căzut.
Nu mai suntem ce am fost.
Doar noi am rămas.
Trebuie să avem grijă unul de altul.
Sună-ți familia!
N-am nevoie de ei. N-am nevoie de tine. Aveam nevoie doar de scuterul tău.
- Era oprit! - Ai tras frâna de mână?
Nu știam că are așa ceva.
N-am știut. Îmi pare rău, Ben.
Nu-ți pare rău.
Ben, unde te duci?
Nu te aștept!
Toți am mai pierdut-o.
Eu am pierdut-o la Gelson de câteva ori.
- Femeia e tot timpul în mișcare. - Mai ales cu căruciorul ăla.
Când își pune ceva în cap, e de neoprit.
Nu mănâncă, nu doarme.
E concentrată pe ce are de făcut până termină.
- E altfel decât la Gelson. - Sunt conștient.
E femeie în toată firea
care e mai rapidă decât speram.
Nu poți fi responsabil pentru ea în fiecare moment.
Nu trebuia să te lăsăm cu ea, e prea mult.
Știu că n-o să trăiască pentru totdeauna,
dar...
Când se întâmplă, vreau să nu fie îngrozitor.
Să fie o moarte bună.
Nu există moarte bună.
- Mă duc să mă plimb. - Putem să mergem cu tine?
- Mă duc cu el. - Vreau să merg eu.
Nu, nu, nu! Vreau să merg singur.
- Am nevoie de puțin timp să mă gândesc. - Unde te duci?
- Unde? - Nu știu.
Ai telefonul cu tine?
Nu-l ține închis.
- Ia brățara. - Poți?
Pentru liniștea mea?
O să fiu aproape. E în regulă.
E încărcată.
- Bine. - Se pune aici.
Așa.
Plimbare plăcută!
- Te iubesc! - Și eu te iubesc.
EȘTI PUTERNIC DACĂ CERI AJUTOR
TERAPIA E ASIGURATĂ DE SPECIALIȘTII BELWOOD
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Îmi pare rău pentru tot.
Am încercat din răsputeri, nu?
Da.
Am stat cu părinții până la 23 de ani.
Apoi m-am mutat cu Teddy.
Și am stat cu el până la 91 de ani.
Stau singură de doi ani.
Uneori mă simt singură.
Și mi-e dor de Teddy.
Am gustat sushi și mi-a plăcut.
Mi-a plăcut să stau singură.
Cred că voiam să dureze mai mult.
Cred că o cunosc!
- Lois? - Thelma!
Am văzut Lacul Lebedelor. Se întâmpla în timpul Războiului din Coreea.
Dansatorii erau îmbrăcați în soldați.
Nu știu dacă am înțeles, dar punerea în scenă a fost superbă.
Cred că a avut influență politică.
- Sună interesant. - A fost, da.
Unde vă ducem?
Acasă. Ben, care e adresa ta?
Mergem pe Strada San Fernando, 1534.
Am ajuns până aici, putem s-o ducem la bun sfârșit.
Și piesa de teatru?
Nu există piesa de teatru fără Warbucks.
PARFUMERIE COLETĂRIE
Douăzeci și unu.
- Și acum ce facem? - Așteptăm.
- Bună! - Mersi că ai răspuns.
Și învârți taco-urile alea crocante?
Da, de-asta mă plătesc.
- Tu ce mai faci? - Bine...
Rău, de fapt.
Bunica a dispărut.
Sunt la un cămin de bătrâni cu părinții mei.
Poftim? Cum?
A venit să viziteze un prieten și au dispărut amândoi.
Au trecut câteva ore.
Chestia e că... Nu știu.
Nu au anunțat la recepție, dar eu trebuia să am grijă de ea.
E posibil să se fi dus undeva
- ...fără să vă spună? - Asta am crezut.
Credeam că e similar cu Souplantation.
- Cum? - Nimic. Adică...
E posibil, cred.
Întreb fiindcă îi place să facă comisioane, nu?
Da. Are o pasiune pentru comisioane.
Știu că o iubești și probabil ești îngrijorat,
dar poate... a plecat ca să facă ceva.
- Știi ce zic? Pe cont propriu. - Da.
Sper.
Tot voiam să te sun.
Mă gândeam să fac niște cursuri.
Poate matematică pentru adulți
sau să mă familiarizez cu lucruri de bază.
- Ce tot spui? - Vreau să mă dezvolt.
Spuneam că pot să învăț mai multe lucruri,
adunări și împărțiri, fractali...
Pot să fac saltul de la băiat la bărbat.
- Mă scoți din minți, știai? - Știu.
Chiar știu asta.
- Scuze, e foarte cald. - Du-te la o plimbare.
Ai mei m-au rugat să stau pe aproape.
Dacă chiar faci saltul ăla...
dacă contează părerea mea, cred că o să reușești.
- Doamne sfinte! - Ce?
A fost cineva aici tot timpul.
Consideram pâinea toiagul vieții.
Acum nimeni nu mai vrea să mănânce pâine.
Deși se fac pâini delicioase în prezent.
E un mister.
Unora le place pâinea prăjită cu toppinguri.
Interesant.
S-a schimbat și percepția despre pâine.
Vrei pâine?
Avem pâine.
Poftim!
- E tare ca piatra. - N-am putut să mestec.
- Îl vezi? - El e.
Iese acum.
Haide!
Tu ține de șase.
Eu intru să vorbesc cu ei.
Dacă lucrurile o iau razna, te duci după ajutor.
- Cum o să știu? - O să fii cu mine.
Microfon activat.
Aparat auditiv conectat.
E cineva?
Thel, cred că e o ușă în spate.
Lampă în față! Ridică picioarele!
Sunt mai multe figurine Hummel
sau poate pitici de grădină sau animale mici.
Ai grijă!
E puțin dificil în față.
Nu te grăbi!
Ce s-a întâmplat?
- Ce faci? - E mizerie!
- Nu curăța! - Când e sticlă, trebuie.
- Nu e bine s-o las. - Nu acum! Vino-ți în fire!
Ușurel...
Da!
Bravo! Așa, Thel!
Bun. Să mergem!
Da, domnule!
Dacă ezitați vă costă. Da, destul de mult.
Nu, vom avea ceva neplăceri.
Nu vrem să stea în arest mai mult decât trebuie.
Da, știu, dar și băieții buni fac greșeli.
- Bună seara! Cu ce vă ajut? - Cine e?
Sunt Thelma Post.
S-ar putea să mă recunoști.
Am vorbit la telefon.
Nu cred, doamnă.
Avem închis momentan. Mai bine veniți mâine.
Am primit marfă. Sunt... Cum le zice?
O femeie într-o femeie într-o femeie.
- Păpuși Matrioșca? - Da.
Cred că sunt femei, nu am verificat.
S-ar putea să fie și vreun băiat pe acolo.
Unde sunt banii mei?
- Poftim? - M-ai auzit.
Da, te-am auzit, nu cred că am înțeles.
M-ai sunat.
Te-ai prefăcut că ești nepotul meu. Ai profitat de mine.
E o acuzație gravă. Cred că ai o părere greșită.
Ascultă, amice! Am bătut un drum lung.
Ai făcut o greșeală.
E în regulă. Și eu fac greșeli.
Dar să nu mai facem încă una.
Contactez autoritățile.
Ce le spui? Că ai intrat în magazin?
- Serviciul de Urgență! - Aș vrea să anunț un jaf.
Thel?
Thel, ești acolo?
Vreau să știi că nu e personal.
Nu mai avem vânzări ca odinioară.
Oamenii din ziua de azi nu mai apreciază lucrurile vechi.
- Încerc să țin lumina aprinsă. - Avem multe lumini.
- E foarte scump. - Da, mulțumesc, Michael.
Pariez că ți-ai bătut capul destul de mult.
Nu te las să pleci cu mâna goală.
Să facem un târg.
Păstrez banii tăi, dar îți dau partea la următoarea tranzacție.
Da, pot să negociez. Îți fac reducere pentru bătrâni.
Nu îmi convine.
Și trebuie să știi ceva.
Dacă nu ies în cinci minute, partenerul meu cheamă poliția.
Vrei să te implor?
Te implor.
Ce vrei să fac?
Să-i dau înapoi? Pierd magazinul și ajung în stradă.
Nimănui nu-i pasă.
Nimănui nu-i pasă de mine.
Toată lumea face cumpărături pe Amazon.
Iau ce am nevoie ca să supraviețuiesc.
Tu de ce ai nevoie de ei?
Fiindcă sunt ai mei și eu decid cine-i primește.
Nu se poate vorbi cu tine.
Michael, adu-mi cheile!
Nu, nu...
Cum am...
Eu...
Îmi pare rău... Nu recunosc locul ăsta.
Eu...
Trebuie să-l sun pe soțul meu.
- Desigur! - Cum te cheamă, dragule?
- Sunt Harvey. - Harvey?
Harvey?
- Harvey... - Vino și ia loc.
- Harvey. - Îl sunăm. Da.
Vorbește cu mine, Thel. Ce se întâmplă?
Îmi pare rău că vă deranjez.
E în regulă, se mai întâmplă.
Mintea ne joacă feste.
Care-i numărul soțului? Te duc acasă.
Banii mei, Harvey!
Michael! Lașule!
Ai fost foarte convingător, Harvey.
Puteai să fii actor!
Nu chiar vedetă, dar ți-ai ratat cariera.
- Știi să-l folosești? - Nu.
- Drace! Iisuse! Bine, bine! - Unde sunt?
- Acolo. - Unde?
Au fost depuși în contul meu de pe calculator.
Scoate-i!
- Nu pot. - Cum adică?
- Michael se ocupă de calculator. - Ce prostie!
Suntem doar noi doi acum.
Și cu mine.
- Cine dracu' e ăsta? - Prietenul meu.
Uite! Ia tu arma. Am nevoie de ambele mâini.
- Ce s-a întâmplat cu Michael? - L-am bătut.
Unde e mouse-ul? Uite-l!
Haide, mișcă-te!
Ce e ăsta? E un pantof.
- Arată ca un pantof. - E pantof.
Ben, nu te uita aici, uită-te la el!
Ce fac cu el?
- O să apăs pe „X”. - Nu face asta!
Nu știi ce e!
ASIGURARE DE VIAȚĂ
Ăsta e un bebeluș!
Doamne! Nu știu să fac asta!
- Alo? - Danny?
Bunico! Dumnezeule! Ești teafără?
- Unde ești? - Îți spun.
- Dar trebuie să-mi promiți ceva. - Ce?
Vino singur.
PULS - NOTIFICARE URGENTĂ
Ce e?
Îi scade pulsul.
- Ne apropiem. - Da.
Ne apropiem.
Încă puțin, încă puțin!
Spune-mi ce vezi!
E o familie și un bebeluș și sunt peste tot.
Grozav! Sunt și cuvinte?
Da, spune Lincoln Mutual.
Da, e o reclamă. Trebuie să găsești „X-ul”.
Nu e niciun „X” roșu.
Nu e mereu roșu. Uneori e ascuns, uită-te cu atenție!
ASIGURARE DE VIAȚĂ
În dreapta sus.
- Am apăsat pe „X”. - Grozav!
Ții minte? Computerul e biblioteca,
bara de căutare e bibliotecarul.
Îi ceri informații și o să ți le dea.
- Unde e banca? - Vorbești cu mine?
Nu, întreb mașina.
Nu te aude.
E o Sari sau o Siri sau nu e aici?
Nu e acolo. E în telefon.
- N-ai nevoie de ea. - Nu vorbesc cu ea, ea vorbește cu mine.
Valley... financial...
.com.
Apasă „Enter”.
Vezi unde e „Enter” ?
Am intrat!
- UNDE EȘTI? - SUNĂ-NE. SUN LA POLIȚIE.
UTILIZATOR PAROLĂ
- Care-i parola? - Nu știu.
Uită-te în jur. Vezi vreun carnețel,
hârtii, orice de felul ăsta?
- Dumnezeule! - Ce?
- Parola e „Parola”. - Tipic!
Dă click în căsuță și tasteaz-o.
- Ce drăguț! - Ce parolă de prostovan, Michael!
Haide!
Mă duc la „Transfer”.
- Doamne! - Ce?
Vrea să mă duc la o sală de fitness!
- Nu, o să-i spun că nu. - Bravo!
- Mai știi ce să faci? - „X”.
- Nu contează culoarea. - Exact!
MAI BINE, MAI PUTERNIC
- Am intrat. - Da!
- E gata în cinci... - Bine, ajung imediat.
CONT: CONT CURENT TOTAL: 10.000 $.
Iisuse!
INFORMAȚII BANCARE NUMĂR CONT
TRANSFER
Vai, nu!
Presupun că tu erai la telefon, prefăcându-te că ești Danny.
El n-are vocea potrivită.
Nu sunt bunica ta.
Dar, dacă aș fi, ți-aș spune că vine o vreme
când nu poți să asculți decât de tine.
Ți-a zis „prostovan”.
A zis-o încet, dar l-am auzit.
Ești nebună!
TRANZACȚIE ÎN CURS
- Gata? - Gata.
Și nu poate să-i ia înapoi?
Stai!
Nu poate să-i ia înapoi.
Nu lua banii oamenilor! Fă curat în magazin!
Și fii drăguț cu Michael!
Toată chestia asta a fost ridicolă.
Și nu fuma!
- Poftim? - N-am zis nimic.
Urcați!
I-ai luat?
I-am luat.
- Danny, îl mai știi pe Ben? - Da.
Ben, mă bucur că te văd.
- Și eu, Danny! Ce faci? - Bine, da.
ALERTĂ! BĂTRÂNI DISPĂRUȚI/ÎN PERICOL
Suntem celebri!
Salutare!
Azi a fost o zi bună.
Sper că știi că o să-ți cumpăr un scuter nou și un telefon.
Poate ieșim la prânz cândva.
Mi-ar plăcea. Am putea încerca la cantina de la Belwood.
Am auzit că pepenii sunt grozavi.
- Sau ieșim în oraș. - Ambele variante sunt bune.
- Facem un plan, dragule! - Bine.
- Ai grijă de tine! - O să am.
Baftă, Ben!
- Știe ce înseamnă? - Nu sunt sigură.
E nou în teatru. Și are șold de titan.
- N-a spus nimic? - Nu, dar...
Daniel a mai plecat așa?
Niciodată. Nu așa.
Dumnezeule, mamă!
- Ochiul, ești teafără? - Da, dragă!
- Mă simt bine. - Am fost foarte îngrijorați!
- Ai condus. - Da.
Te-ai întors la restaurant.
Da.
- Ce s-a întâmplat? - O să-ți povestesc.
Mai întâi aș vrea să fac ceva dacă nu vă supărați.
Desigur!
Sunt doar Annie, dle Warbucks. Îmi pare rău, nu sunt băiat.
E prima seară aici, domnule.
Annie, ți-ar plăcea să mergi la un film?
Apoi putem merge la Roxy,
apoi un sirop cu înghețată la Rumpelmayer.
Apoi faci un tur cu taxiul în jurul Central Park.
Păi...
Da...
Bună asta! Bună asta, domnule Warbucks.
E un spectacol ciudat!
Mă bucur când vin aici.
Sunt niște morminte bune. Îți plac?
Cum adică? Dacă aș vrea să fiu înmormântat aici?
- Am multe morminte. - Da?
Morminte frumoase. Unele sunt aici.
Majoritatea, la New York.
Allie vrea să fie înmormântată într-un cimitir evreiesc?
Nu știu. Încă n-am discutat despre morminte.
O luăm încet.
S-ar putea să avem destule.
În final, ajungi să fii egoist.
Vrei să vezi ce se va întâmpla cu cei pe care-i iubești.
Te iubesc.
Și, dacă chiar mori cândva, o să-mi fie foarte dor de tine.
Știu că știi asta, dar...
Am vrut să-ți spun asta aici.
Tot suntem aici.
Oriunde ajung...
N-o să-mi fac griji pentru tine.
O să te descurci bine, Danny.
Uite!
Uită-te la baza copacilor.
Uite cât de noduroși sunt și totuși sunt vii.
- Uite! - Mă uit!
Ar trebui să faci poze. Nu e incredibil?
- E incredibil. - Da, chiar e de necrezut.
Uită-te! E încă viu!
- Ce? Copacul ăsta? - Da, uite!
Ar trebui să fie la pământ.
- Dar e incredibil. - Ce nebunie!
Câtă forță de viață!
Companiile aeriene vor face profit de 10 miliarde de dolari anul ăsta,
în ciuda temerilor create de încetinirea economică globală.
Asta când transportul aerian...
E o revenire la nivelul dinainte de pandemie,
deși inflația și ratele dobânzilor au crescut.
Studiind piețele din întreaga lume, piețele asiatice au terminat...
Uită-te la baza copacilor!
Uite cât de noduroși sunt și sunt vii!
Uite! Îi poți fotografia. Nu e incredibil?
De necrezut! Uită-te! Sunt încă vii! Uite!
- Copacul ăsta? - Da, uite!
Ar trebui să fie la pământ. Incredibil!
- E o nebunie! - Câtă forță de viață!
Uite!
PENTRU THELMA
Subtitrare: Iyuno Traducerea: Adina Câșu
SubRip & Sync: LEONTIN subs.ro TEAM (c) www.subs.ro