Mudderet ser til mudderet.
Som et stik af kærlighed.
Jeg har ikke bedt om at være her.
Det var jer, ørkenens folk, der bad mig komme.
Og jeg har besvaret jeres kald.
Mudderet ser til mudderet. Giften til sværdet.
Olie og blod. Kærlighed og søvn.
Hvordan går det?
Sikket vejr. Det ser ikke ud til, at det stopper.
Det er bare vand, Rosario.
Kom ud, dit møgsvin!
-Og Teodoro? -Hvad?
Hvad med folkemængden?
Hvad med dem?
De organiserede at komme her på de sociale medier.
PROTEST PÅ STATIONEN. MOD SORROCHES VOLD OG RACISME.
De har ikke en krone, men alle har telefoner.
Der er kommet mange.
Har vi forstærkninger?
-Regnen har skyllet hovedvejen væk. -Okay.
Hvordan kom alle de andre så frem?
Okay.
Nå, du ved...
Hvis de kommer ind, så affyr advarselsskud.
Bare rolig. Der sker dig ikke noget.
Min elskede.
Nej, lad være.
-Hej, Eli. -Hvad er der sket? Hvor er du?
Rolig, Eli.
De siger, de kommer efter dig. Passer det?
Jeg er okay. Hvorfor er du vågen?
Hvad kunne jeg ellers gøre? De ringede på dørklokken nedenunder.
-Hvem? -Jeg ved det ikke. De ringede bare løs.
Hvad ville de?
Jeg ved det ikke. De kastede tomater og æg på altanen.
Hvornår? Lyt til mig. Tag hen til Silvia. Hører du mig?
Åbn ikke døren. Vent, til det er stille og gå. Kan du køre?
Lad være med at skræmme mig.
Det gør jeg ikke.
Hvad laver vores barn? Sover han?
Han vågnede, da de ringede på, men han sover nu.
Når du er klar, så tag ham og gå.
Hører du? Send en sms til mig senere.
-Men hvad er der sket? -Ingenting.
Ikke noget, og det vil der ikke.
Hører du mig?
Ja.
Jeg skifter tøj.
Nej, gå nu. Spild ikke tiden.
Jeg er nødt til at lægge på. Jeg ringer senere.
Diego, vent!
Giv mig dine hænder.
Giv mig dem nu.
Du tror, at du er her, og at solen skinner på dig.
At du føler den rare brise. Men du er her ikke længere, betjent.
Du er gået over.
Du går med dem.
Måske hører du dem tale til dig. Eller ser dem.
Ser du dem?
Nogle af dem er som dig.
De fleste af dem.
-Vil det gøre ondt? -Det vil gøre ondt.
Hvad vil du have?
Du får, hvad du ser.
Tingene er, som de er.
Hvad med mit barn?
Dit barn? Skal du ikke spørge til Elisabet?
Elisabet har det bedre uden mig.
Dit barn vokser godt.
Han kommer væk.
Han får børn.
Farfar?
Farmor.
Din kone.
Din stakkels kone.
Hvad med mig?
Hvad bliver jeg?
Hvad du altid har været, betjent.
Den og den.
Hvor er du, dit møgsvin?
Tilbage!
Svin!
Møgsvin!
Kom ud!
Carmen, kom!
-Carmen! -Nej.
-Carmen! Kom så. -Nej.
-Vær nu sød at komme med.
Kom.
Løb!
Sæt dig nu ind!
Carmen, sæt dig nu ind i den skide bil!
-Hvor skal vi hen? -Jeg ved det ikke.
Undskyld.
Fremad.
Kom her. Sluk den. Kom.
-Sorroche, dit svin! -Tilbage!
Undskyld, Carmen.
Jeg har ødelagt min søsters liv.
Og dit.
Undskyld.
Jeg river dit hjerte ud, dæmon.
Jordán.
Jordán!
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Lotte Udsen