Larmcentralen.
Nån kom precis in och sa att de hade kidnappats.
Hon hoppade ur en bil.
-Okej. -Hon blöder.
-Är hon på parkeringen? -Hon är på parkeringen.
Ambulans ett, du behövs vid Waffle House.
I maj 1997 kidnappades en ung kvinna.
Han satte henne i sin pickup och de körde norrut på 45:an mot Houston.
Hon lyckades öppna dörren på motorvägen och hoppa ur.
Hon hade skrapsår överallt.
Hon blödde.
Hon hette Sandra Sapaugh.
Jag trodde att han skulle döda mig.
Jag hoppade heller ut och slog ihjäl mig än lät honom göra det han tänkte göra.
Så jag hoppade.
Hon skadades svårt, men överlevde.
Hon gick till polisen. Hon mindes inte registreringsnumret,
men hon beskrev bilens insida.
Hon beskrev också mannen som hade kidnappat henne.
Högt hårfäste, påsar under ögonen och svart cowboyhatt.
Det var han.
EN DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
Fördelen med fallet
med flickan som tog sig ur bilen var att hon kunde identifiera honom.
Att ha ett ögonvittne som kunde säga vem som kidnappat henne
var ett stort genombrott.
Mannen tros köra en pickup.
Han beskrivs som vit, runt 35 år och av medellängd.
Hur tar vi honom?
Det är lätt att svänga av från I-45,
på kvällen,
slita upp bakdörren och slänga ut kroppen.
Vattnet tar hand om all bevisning. Och så är man borta.
Laura Smither och andra offer
blev alla tagna vid samma sträcka av I-45.
Dagarna efter att Laura försvann
började olika polisavdelningar längs I-45 att jämföra sina intryck.
De började samarbeta.
Ett område gjorde en kartläggning av sexualförbrytare i området.
Det blev en lista på 2 100 män.
I slutet av september åkte en polis jag känner,
Sue Dietric, och pratade med polismästaren i Friendswood.
Han började prata om en misstänkt i Laura Smither-fallet.
Jag insåg att det han sa lät väldigt likt det Sandra hade berättat.
Han passade in på beskrivningen.
Nummer fyra, stå på röda cirkeln.
De tog in honom för en vittneskonfrontation.
Sandras blick fastnade på honom så fort han kom in.
Säg efter mig med hög, tydlig röst: "Skrik inte."
Skrik inte.
"Sätt dig i bilen."
Sätt dig i bilen.
-"Jag tänker döda dig, slyna." -Jag tänker döda dig, slyna.
Hon sa: "Det är nummer fyra. Det är han."
Det var Bill Reece.
De fick rätt att söka igenom hans hus
och bil.
De hittade den svarta cowboyhatt Sandra hade nämnt.
De kunde gripa Reece för bortförandet av henne.
William Reece jobbade i byggbranschen
när Laura Smither och andra unga kvinnor försvann.
Han var en sexualförbrytare från Oklahoma som just hade frigivits
efter att ha suttit i fängelse för två olika sexuella övergrepp.
William Reece hade flyttat till Houston för att jobba.
1997 fanns en ny underavdelning väldigt nära Laura Smithers hem.
William Reece var byggjobbare där.
Det visade sig att klockan nio,
när Laura gav sig ut på sin joggingtur,
sa förmannen åt Bill Reece att gå hem, för det skulle regna.
Vi vet inte vad han sa för att få in henne i bilen, om han använde vapen
eller om han lurade henne.
Men hon sågs aldrig mer.
FÖRSVUNNEN BELÖNING: $ 50 000
När Laura först försvann
förhördes William Lewis Reece i ett tidigt skede, och övervakades.
När Sandra Sapaugh fördes bort…
Då undrade jag.
Det var samma vägsträcka.
Var det han?
När vi utredde William Reece 1997
tog vi i beaktande att han kunde vara misstänkt för Calder Road-morden.
Det är extremt ovanligt
att ha två seriemördare så nära varandra
med bara några år emellan.
Men när Heide Fye, Laura Miller och Jane Doe hittades
satt William Reece i fängelse i Oklahoma, så det kunde inte ha varit han.
Den man som gripits för kidnappning och utpekats som huvudmisstänkt
för mordet på Laura Smither.
Förutom mordet på Smither
utreder polisen om Reece även är ansvarig för en annan tonårings försvinnande,
Jessica Cain från Tiki Island.
I början
körde Reece en mycket övertygande rekogubbe-teater.
Jag har sett inspelningarna. Han var mycket övertygande.
Det låter illa, för de får mig att framstå som en seriemördare.
Jag dödade henne inte. Jag har aldrig träffat henne.
Jag har aldrig varit med henne.
Laura Smithers hittades död.
Det fanns nästan ingen bevisning.
Jessica Cain hittades inte ens.
Åklagaren valde att åtala för Sandra, inte för Laura,
för han ansåg inte att bevisningen räckte för ett mordfall med dödsstraff.
Det var väldigt frustrerande, för jag ansåg att det fanns mycket att åtala för.
William Reece har inte åtalats i det olösta Laura Smither-fallet,
men hennes föräldrar är ständigt närvarande under kidnappningsrättegången.
Reece fälldes för att ha kidnappat Sandra Sapaugh
och dömdes till 60 års fängelse.
Jag intervjuade Reece när jag började jobba med boken.
-Dödade du Laura Smither? -Nej.
WILLIAM REECES RÖST
Såg du inte Laura den dagen? Körde du inte förbi henne i din bil?
Nej.
-Jessica Cain, då? -Vem är det?
Flickan som försvann längs I-45.
-Varför tror så många att det var du? -Det skiter jag i.
Jag har allt jag behöver för att bevisa min oskuld.
Det finns inget som knyter mig till nåt.
Han förnekade och förnekade.
Vad tror du hände?
Jag bryr mig inte.
När jag gick trodde jag att han hade dödat dem båda.
Men jag hade inte lyckats spela in nåt som bevisade det.
Sen 1983 har Galveston County drabbats av ovanligt många mystiska försvinnanden.
Samtliga är unga kvinnor, många bara tonåringar.
Alla har försvunnit eller hittats döda.
FÖRSVUNNA
Polisen är rädd att gärningsmännen fortfarande går fria.
Hur lyckades vi få så många sjuka jävlar på ett ställe?
Jag vet inte. Jag fattar inte.
Jag fattar inte.
Tiden gick och inga bevis kom fram.
Calder Road-morden hade kallnat.
Under 90-talet slutade polisen aldrig misstänka Abel.
Men det fanns inte bevis för att han hade gjort nåt.
Nån gång kom Tim fram till att det inte var Robert.
Tim Miller,
den mest inbitne Abel-hataren i den delen av Texas,
en man som ville döda Abel, insåg att han hade gått för långt.
Han ringde Abel och sa förlåt.
Jag fick chansen att ge honom en kram och säga: "Robert, förlåt mig."
Vi grät tillsammans.
Men det räckte inte. Det var för sent.
Abel visste att han var stämplad som seriemördare för resten av livet.
I League City sågs han som misstänkt tills han dog.
Han körde upp sin golfbil på spåret…
…när ett tåg närmade sig.
Vi får nog aldrig veta om det var självmord eller en olycka.
Vi förstörde hans liv tills han inte stod ut längre. Han orkade inte mer.
Bortslösad tid och ett bortslösat liv.
DÖDSANNONSER ABEL
Det finns många offer.
POLISEN SÖKER FORTFARANDE LEDTRÅDAR I "DÖDENS FÄLT"-MORDEN
-Vad heter du? -Clyde Hedrick.
-Berätta om dekorationerna. -Vi gör det för barnen.
Vi har gravstenar här, så att de vet hur gravar ser ut.
Clyde Hedrick…
Jag misstänkte honom så fort jag hörde talas om Ellen Beason.
Men sen blev Robert Abel misstänkt.
Slöseri med tid.
Sen svängde det tillbaka till den person jag misstänkt från början.
Efter griftefridrättegången i samband med Ellen Beasons död
hamnade han ofta i klammeri med rättvisan.
Clyde Hedrick hade redan suttit i fängelse i Florida.
Galvestonpolisens akt på Clyde Hedrick är rätt tjock.
Flera exfruar och ex-flickvänner anklagade honom för misshandel.
Kokain, mordbrand.
Clyde Hedrick kände till området.
Han jobbade för en byggfirma som höll till här på Calder.
Vi hörde att det här var en av de platser där han gjorde sig av med byggmaterial.
Bredvid Lauras kropp fanns gamla takplattor och ruttet virke
som kom från nåns hus.
Det var hans jobb.
Tim Miller kontaktade mig och en utredare och bad om ett möte.
Vi gick in på Tims kontor och han bad om hjälp.
Tim Miller misstänkte att Clyde Hedrick var inblandad i mordet på dottern.
De poliser som kände till Ellen Beason-fallet
var alltid väldigt skeptiska till Clyde Hedricks vittnesmål.
Fokus låg alltid på honom och man trodde att hans inblandning var större
än det vi lyckades fälla honom för.
Jag och flera andra utredare bildade en ad hoc-arbetsgrupp.
Tanken var att om vi öppnade Ellen Beason-fallet på nytt
kanske vi skulle få mer information och tips om de andra olösta fallen.
Om vi skulle hitta hennes mördare
behövde vi de bevisen.
I mars 2021 grävde vi upp Ellen Beasons kropp.
Det var ett svårt beslut.
Jag kan inte föreställa mig att det var nån jag älskade.
GALVESTONS SHERIFFKONTOR
Varsågod och sitt, Clyde.
Jag har aldrig sett en sån Dr Pepper-burk.
Det är för att jag bara har en halv käke efter cancern.
Ted Tommy Hanson hos Galveston-sheriffen.
Agent Rennison, FBI. Du heter Clyde Edwin Hedrick, eller hur?
Ja.
-Vi börjar med Ellen Beason. -Vem är det?
När vi körde hit frågade jag när du bar runt på en kropp senast.
-"Det har jag aldrig gjort", sa du. -Är det hon?
1985, när det här hände,
hade inte rättsläkare den utrustning de har i dag.
Vi tog upp henne ur graven.
Vi grävde alltså upp henne. Hon har en enorm skallfraktur.
Ingen liten spricka.
En enorm skallfraktur som definitivt orsakade hennes död.
-Det kan inte vara möjligt. -Det är det.
En rättsantropolog fick titta på kvarlevorna.
Enligt medicinska proffs kan hon bara ha dött genom mord.
Jag vill inte veta om hon har en skallfraktur.
Jag vill veta hur hon fick den.
Den enda förklaring jag kan tänka mig…
Hon badade, sen badade hon inte längre.
Men det finns inget som…
Jag har badat där i åratal. Hon kan inte ha dykt i och slagit i huvudet.
Inte en chans att hon hade en skallfraktur.
Jag gillar inte att folk klara sig undan med mord. Det är fel.
Ens karaktär bestäms av hur man tar ansvar för sina misstag.
Just nu går det jävligt dåligt för dig.
Jag kan svära på en hög Biblar att jag aldrig gjort nån illa så att de dött.
Det där hände.
Det är ett mysterium.
Han kände nog att det låg bakom honom, att han kommit undan med det.
Det krävs betydande kraft för att orsaka en sån skallfraktur.
Det var ingen olycka. Det var menat att döda.
Det, och andra saker, gav oss tillräckligt med bevis
för att åtala Clyde för mordet på Ellen Beason.
SKALLFRAKTUR LEDER TILL ÅTAL FÖR DÖDSFALL 1984
Är det han?
Ja, det är han.
Listan bara fortsätter.
Det är vedervärdigt att gå igenom den här skiten.
Ett annat bevis som vi hade var saker Hedrick hade sagt
till andra interner i häktet när han inväntade rättegång.
Vi brukar kalla dem fängelsetjallare, fängelseangivare.
Hedrick pratade om Ellen Beason-fallet och gjorde medgivanden om andra mord.
I ett fall nämnde han Laura Miller.
Undangömt i åklagarens Beason-mål finns ett dokument med rubriken:
"Avsiktsförklaring om användande av bevis för andra brott ."
I dokumentet skriver åklagaren:
"Svaranden hade sex med Laura Miller och bragte henne avsiktligen om livet.
Åklagaren har antytt att Clyde Hedrick
också var inblandad i Dödens fält-morden på 80-talet, vilka aldrig lösts.
Utan att ta kontakt med Tim Miller, pappan,
hade jag lämnat in ett dokument
som sa att jag visste att en man mördat och potentiellt våldtagit hans dotter.
Det ångrar jag.
Det var så jag träffade Tim Miller. Det är inget bra sätt att träffa nån på.
Hur fick du veta det?
Jag läste det i domstolsprotokollet.
Hån och skryt.
Han medgav det själv när han satt inne.
SEX MED LAURA MILLER
Att han hade sex med Laura innan han dödade henne.
Att han dödade Heide.
Tim Miller ringde mig.
Jag förklarade vem källan till informationen var
och varför det inte nödvändigtvis var ett genombrott.
I Texas kan en åtalad inte fällas baserat på fängelseangivares information.
Den svarandes inblandning måste styrkas.
Jag pratade med en av killarna
som satt inne med Clyde när Clyde berättade för dem
att han hade haft sex med Laura innan han mördade henne.
Det var ett smärtsamt samtal.
Jag hoppas hitta
ett litet bevis.
Men om jag hittar nåt och lämnar det till polisen tappar de nog bort det.
Jag vet att Tim vill att dotterns mördare ska ställas inför rätta.
Det vill jag med. Det vill nog alla.
Vi frågade Hedrick om han hade nåt att säga om Laura.
"De vill sätta dit mig för Dödens fält- morden. Jag dödade henne inte."
Det straffrättsliga systemet är ett långt,
brutalt system för offren.
Och för offrens familjer.
Men han kämpar vidare, varje dag.
Jag stämde honom för vållande till annans död.
Jag tänker kämpa tills jag ger upp andan.
Clyde Hedrick satt tyst när åklagaren berättade för juryn
att han dödade Ellen Rae Beason och försökte gömma hennes kropp.
Den 29-åriga kvinnan
lämnades, kasserad, under en soffa.
Och glömdes bort.
En del av Heides familj närvarade vid rättegången.
Tim Miller var där.
Jag hade hjärtklappning och ångest.
Det är svårt, men värre att inte vara där.
Jag korsförhörde rättsläkaren.
Av de bilder vi hade av hans initiala undersökning av Ellen Beason
fanns bara två av skallen.
Ingen visade området med frakturen.
Mitt argument var att rättsläkaren, i ett försök att skydda sitt rykte,
hade gömt eller förstört bevisning.
HEDRICK SKYLDIG
Vi åtalade Clyde Hedrick för mord. Juryn fann honom skyldig till dråp.
När Clyde hade dömts var det dags för påföljden.
En tidigare familjemedlem vittnade.
Jag kallades in
som vittne när domen skulle förkunnas.
Distriktsåklagaren, Kevin Petroff,
ville att juryn skulle höra vad jag hade att säga.
För att visa vilken sorts människa Clyde Hedrick är.
Jag berättade vad som hade hänt och att allt bara hade blivit värre.
Ibland somnade jag framför tv:n i vardagsrummet.
Jag kände att nån…
…tog på mig.
Men det var svårt att vakna.
Jag var så trött.
-VAD GAV HAN DIG? -KOOL-AID.
Han brukade ge mig ett glas Kool-Aid eller nåt.
Jag gillar inte Kool-Aid.
Men om han gjorde nåt
tog man emot det.
En morgon när jag vaknade gick jag direkt till badrummet.
Jag hade ont på ställen där jag inte borde ha ont.
På nån nivå märkte man
att hon återupplevde det när hon berättade om det för juryn.
Det var väldigt starkt. Det var svårt att lyssna till.
I Ellen Beason-fallet överlade inte juryn särskilt länge.
De kom tillbaka med maxstraffet, 20 års fängelse.
Nån lyssnade äntligen.
Ellen Beason-rättegången blev en ögonöppnare.
Att obduktionen var så fel…
…drog upp den frustration vi känt,
i vårt fall med min moster Heidi.
Rättsläkaren bevarade inte hennes kläder.
Han bevarade inte naglar.
Han bevarade inte saker som skulle kunna innehålla
fysisk forensisk bevisning
som en jury vill ha för en fällande dom.
I de flesta fall har bevisning försvunnit.
Skjortan som hittades nära Lauras kropp var borta.
Det kunde ha funnits dna.
Men om skjortan är borta får vi aldrig veta det.
Det finns inte tillräckligt med resurser för kalla fall i USA i stort.
Många fall glöms bort…
FÖRSVUNNA
…och blir aldrig lösta.
Det betyder att seriemördare går fria.
Fallen var gamla.
Resten av världen hade glömt, men inte familjerna.
Det belyste det faktum att vi var tvungna att gräva djupare.
Det skulle vara så skönt att ge familjerna ett avslut.
Jag gör mitt bästa för att hjälpa dem.
När jag först började jobba med Calder Road-fallen
hade jag inte tillgång till alla akter hos League City-polisen.
Jag ville läsa på och se om nya ögon kunde se nåt andra missat.
Fördelen med att jobba med kalla fall är att tekniken blir bättre.
I slutet av 2017 bestämde vi oss för att försöka använda dna-släktforskning
för att identifiera de två kvinnorna.
Det var svårt att övertyga polisen om att det var en bra teknik.
Det skulle kunna besvara frågor som vi haft sen 1980-talet.
Vilka var kvinnorna?
Jane och Janet Doe hade inte identifierats under hela utredningen.
League City var lite motsträviga först,
men i januari 2019, på min födelsedag,
lyckades vi extrahera dna-profiler och föra in dem i databaserna.
Vi lyckades identifiera kvinnorna.
Janet Doe var först.
Donna Gonsulin Prudhomme.
Vi lyckades identifiera henne efter att ha försökt i över 30 år.
Dagen efter…
…identifierade vi Jane Doe som Audrey Lee Cook.
KVARLEVOR IDENTIFIERADE 16 APRIL 2019
Vi hade antagit att de var på genomresa, men så var det inte.
Donna Gonsulin Prudhomme hade flyttat hit, precis som många andra vi pratat om.
Houston växte, det fanns jobb.
Audrey Lee Cook var mekaniker.
Hennes familj hade letat länge efter henne.
När Donna Prudhomme och Audrey hade identifierats
trodde jag att vi kunde få nån åtalad och fälld för morden på flickorna.
Vi hoppas att nån som kände tjejerna
kan ge oss information. Vad som helst, även om det inte verkar viktigt.
Vi vill veta allt om dem.
Familjer som går igenom sånt här… När ger vi upp? Vi ger aldrig upp.
-Hej, Lee, det är Tim. -Hej, Tim. Hur är det?
Jodå, det är bra.
Vi ska få upp de fyra flickorna på en reklamtavla.
Förhoppningsvis ger det information. Nån kanske ringer och ger oss ledtrådar.
Skicka exakt vad det ska stå. Sen kan vi rotera dem digitalt.
Okej.
-Ja? -Jag sms:ar registreringsnumret. Tack.
Jag hade många planer och mål i livet.
Men Gud hade andra planer för Tim Miller.
Jag säger inte att jag fortfarande gillar dem.
Han börjar bli gammal.
Jag med. Jag har sett honom när vi är ute och letar.
Jag vet att han har ont.
Men han hoppar ner i hålet och börjar gräva med alla andra.
Tim är oerhört ihärdig. Han ger inte upp och gillar inte att förlora. Han är bra.
Tim Miller är en av offrens starkaste röster.
Han insisterar på att nån måste hållas ansvarig.
Ska vi ta fyrhjulingar? Det är ett stort område. Hur ser schemat ut?
Han kräver att de måste hitta den skyldiga.
Clyde pratade om tidigare kvinnor han haft och vad de hade gjort tillsammans.
Då blev mamma upprörd och de började bråka.
Första gången jag träffade Tim var under rättegången.
Efter att jag hade vittnat. Han ville prata med mig om sin dotter.
Laura Miller.
Som Clyde kände.
Han… bodde på samma gata.
Det här är Abels saker.
Det där var gränsen.
Men när han berättade om sin dotter…
Hennes ålder,
alla kopplingar, alla likheter…
Det stämde.
-Kan du skriva ut och markera stängslet? -Ja.
Då går vi till Dödens fält.
Tim frågade om jag ville följa med till Calder Road.
Och se om jag hade varit där förut.
Kanske, kanske inte.
Här fanns en grind.
Jag måste minnas
om det var hit Clyde tog mig.
Hur gammal var du då?
-Tonåring. -12? 13?
När vi körde in på marken…
Det såg inte bekant ut.
Inte förrän jag kom till träden.
Det stod en stor metallrörsgrej där som stack upp ur marken.
Det fanns en stig som ledde till en damm.
Det var nåt med det där metallröret… Allt kom forsande.
Allt kom tillbaka.
Jag visste inte att det var Calder Road då.
Men jag hade varit där.
MARLA TROR ATT HON VAR PÅ CALDER ROAD PÅ TIDIGT 90-TAL
Clyde skulle klippa en gräsmatta.
Hos en kompis.
Det var samma ställe.
Calder Road.
Jag såg honom. Han gjorde nåt på marken.
Han grävde.
Jag vet inte vad Clyde gjorde där, men jag kan knappt fatta att det var där jag var.
Nu går det ihop.
Efter allt jag hade sett,
hört och gått igenom,
var det en lättnad att han satt inlåst.
Jag hoppades verkligen att han skulle dö i fängelse.
I dag släpps 67-årige Clyde Hedrick ur fängelset.
Texas justitiedepartement säger att han släpptes i går
under obligatorisk övervakning.
Det var ofattbart.
Det kändes som ett slag i magen.
Han släpptes villkorligt.
Han är villkorligt frigiven i dag.
Hur länge satt han inne?
Åtta år.
Clyde släpptes tidigare på grund av en teknisk detalj i Texas lag.
Jag vet inte.
I minst ett fall under Clyde Hedricks fängelsetid
hade han chansen att släppas villkorligt, vilket vi stoppade.
Men nu var det annorlunda. Man följer den lag som gällde vid tiden för brottet.
Det här var en obligatorisk frigivning. Det var inget vi kunde bestrida.
Såsom lagen fungerade skulle han släppas då.
Det var inte mycket vi kunde göra.
Om de hade lyssnat på mig från början…
…hade de hittat Laura. Det hade antagligen funnits bevis.
De hade i alla fall kunnat fastställa dödsorsaken.
Jag hatar att gå igenom den här jävla skiten.
Jag borde inte behöva göra den här jävla skiten 30 senare.
När slutar man?
Jag vet att när man går igenom ett straffrättsfall
upplever offren många orättvisor. Det här är sannerligen en av dem.
Jag tappar modet.
Jag kan inte föreställa mig den frustration och smärta Tim Miller känner.
Som Marla känner.
Men lagen ser ut så.
Jag förstår det.
Vi måste acceptera det.
Utsatta kvinnor.
De mest utsatta.
Det är dem han söker upp.
Den sortens man har de släppt.
Det här utslussningshemmet är Hedricks nya adress.
Han är inte fängslad. Han är fri att ge sig av.
I morgon finns Miller på andra sidan gatan
för att diskutera sin oro över utvecklingen.
TIM MILLER BER LOKAL MEDIA ATT FILMA EN PRESSKONFERENS
Clyde Hedrick befinner sig just nu nånstans där inne, i ett utslussningshem.
Jag ska presentera flera personer som har drabbats av Clyde.
Nina Edwards ska dela några ord.
Hej, jag heter Nina Edwards. Jag är Heide Fyes systerdotter.
Min morfar la ändlösa timmar på att leta efter henne och spela in anteckningar.
Min mormor dog utan att veta vad som hänt hennes dotter.
Å min familjs vägnar tackar jag för att jag har fått tala för Heide i dag,
som inte finns bland oss längre.
Jag sätter micken här.
Jag är här för att tala för mig själv,
för de offer som inte längre har en röst
och för de offer som ännu inte har funnit sin röst.
Vi höll en presskonferens.
Jag talade till allmänheten och till Clyde.
Att du inte fälldes…
…för andra brott, betyder inte att du inte har begått dem.
Tack, alla, för ert stöd.
Så många som möjligt måste få veta vilken sorts person
vårt rättssystem har släppt lös på gatorna igen.
Alla här känner likadant.
I början, när vi bönade och bad om hjälp, förvägrades vi den.
Ingen av oss ger upp. Vi har bara börjat.
2016, för att slippa dödsstraff, ledde William Reece polisen
till Jessica Cains och Kelli Ann Coxs kvarlevor.
Tim Miller och Texas Equu Search hjälpte till att gräva upp dem.
Jag glömmer det aldrig.
Jag sa: "William, vad tänker du? Känner du ingen ånger?"
Han såg mig rakt i ögonen och sa:
"Mr Miller, du kommer aldrig att förstå, men människor som jag känner ingen ånger."
Den 29 juni 2022 erkände William Lewis Reece morden
på Laura Smither, Jessica Cain och Kelli Ann Cox.
Under många år trodde vi aldrig att den här dagen skulle komma.
Jag är bara så lättad att offentliga dokument
nu visar att han befanns skyldig
och dömdes för att han tog min dotter ifrån oss.
Reece dömdes till livstids fängelse för vart och ett av morden.
Nina Edwards gav sin morfars kassetter och anteckningsböcker till FBI
så att de kan analyseras.
Vi får vänta på att rättvisans kvarnar ska mala färdigt.
Förhoppningsvis kommer det att gå fortare än tidigare.
Vi ger aldrig upp.
Vi tänker fortsätta tills jag dör, i alla fall.
FBI FORTSÄTTER UTREDA MORDEN
Vi får fortfarande in information om morden på Calder Road.
Om du vet något om något av de fyra offren,
snälla, ta kontakt med FBI.
Du får vara anonym.
Jag går i pension om 1,5 år, så jag har en del att stå i.
Den 11 juli 2022 tilldelades Tim Miller över 24 miljoner dollar
efter att ha stämt Clyde Hedrick för vållande till annans död.
Jag stämde Clyde Hedrick för att låta honom veta
att jag inte ger mig.
MILLERS YRKANDE GILLAS
Clyde Hedrick har aldrig åtalats för brott i samband med Calder Road-fallen.
Undertexter: Rosanna Lithgow