Webster 9-1-1.
En kvinde siger, hun er blevet bortført.
Og at hun sprang ud af en bil.
Okay.
Og hun bløder.
-Er hun på parkeringspladsen? -Ja, det er hun.
Webster Medic One.
Du skal til Waffle House.
I maj 1997 blev en ung kvinde bortført.
Hun befandt sig i en bil, der kørte
nordpå ad motorvej 45 mod Houston.
Det lykkedes hende at åbne døren på motorvejen og springe ud.
Hun havde skrammer overalt.
Hun blødte.
Kvindens navn var Sandra Sapaugh.
Min eneste tanke var: "Han vil dræbe mig.
Jeg vil hellere slå mig selv ihjel end lade ham dræbe mig."
Så jeg sprang.
Hun blev meget alvorligt såret, men overlevede.
Hun tog til politistationen.
Hun kunne ikke huske nummerpladen,
men hun beskrev, hvordan bilen så ud indeni.
Hun beskrev også den mand, der havde bortført hende.
Han havde en vigende hårgrænse, store poser under øjnene
og en sort cowboyhat.
Det er ham.
EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Det gode ved sagen var,
at den her kvinde sprang ud af bilen,
så hun kunne beskrive ham.
Nu kunne et øjenvidne sige: "Det er ham, der bortførte mig."
Det var et stort gennembrud.
Manden kører efter sigende en pickup
og beskrives som hvid, midt i trediverne og almindeligt bygget.
Hvordan stopper vi ham?
Man kan nemt køre fra motorvej I-45
midt om natten.
Åbne bagdøren og smide et lig ud.
Vandet ødelægger de fysiske beviser,
og du er væk.
Laura Smither og andre ofre
blev alle sammen fundet langs den samme strækning af I-45.
I dagene efter Lauras forsvinden
begyndte politistationerne langs I-45 at sammenligne data.
De samarbejdede.
Et amt lavede en liste af sexforbrydere,
der boede i området.
Og de fandt 2.100 mænd.
I slutningen af september
tog en betjent ved navn Sue Dietrich
hen for at tale med politikommissæren i Friendswood.
Han begyndte at nævne en mistænkt i sagen om Laura Smither.
Jeg indser så,
at der var mange ligheder med det, som Sandra havde beskrevet.
Han passer til beskrivelsen.
16. OKTOBER 1997
Nummer fire, træd frem.
De indkaldte ham dernæst til en konfrontation,
og Sandra genkendte ham øjeblikkeligt.
Gentag efter mig højt og tydeligt:
"Skrig ikke."
Skrig ikke.
"Ind i bilen."
Ind i bilen.
"Jeg dræber dig, mær."
Jeg dræber dig, mær.
Hun sagde: "Det er nummer fire."
Og det var Bill Reece.
Politiet ransagede hans hjem.
Og hans bil.
Og de fandt den sorte cowboyhat, som Sandra havde talt om.
Man kunne anholde Reece for hendes bortførelse.
William Reece arbejdede i byggebranchen,
i den periode, hvor Laura Smither og andre unge kvinder forsvandt.
Han var en sexforbryder fra Oklahoma, som lige var blevet løsladt
efter at have afsonet en dom for to seksuelle overgreb.
William Reece var kommet til Houston for at arbejde.
I 1997 var der en ny udstykning,
der skulle ligge tæt på, hvor Laura Smither boede,
og William Reece arbejdede på den her nye udstykning.
Og det viste sig, at klokken ni,
da Laura tog ud for at løbe,
så blev Bill Reece sendt hjem
af sin chef den dag, fordi man havde lovet regn.
Vi ved ikke, hvad han sagde til hende, eller om han brugte et våben.
Vi ved ikke, om han lokkede hende.
Men hun blev aldrig set igen.
Da Laura blev meldt savnet,
blev William Lewis Reece afhørt meget tidligt i forløbet og overvåget.
Men det var først, da Sandra blev bortført.
Så begyndte jeg at spekulere.
Det var jo på den samme strækning.
Var han involveret?
LAURA SMITHERS RESTER
Da vi efterforskede William Reece i 1997,
måtte vi overveje muligheden for, at han stod bag Calder Road-drabene.
Det er ekstremt sjældent
at have to seriemordere i et så afgrænset område
med få års mellemrum.
Men da Heide Fye,
Laura Miller og Jane Doe blev opdaget,
var Reece fængslet i Oklahoma,
så han kunne ikke have gjort det.
En mand er anholdt i Webster-sagen
og udpeget som mistænkt i drabet på Laura Smither fra Friendswood.
Ud over Smither-drabet er Reece muligvis også involveret
i en anden teenagers forsvinden,
Jessica Cain fra Tiki Island.
I begyndelsen…
…spillede han en overbevisende rolle som den godmodige fyr fra landet.
Jeg har set optagelsen. Han var meget overbevisende.
Det lyder slemt, fordi de påstår,
jeg er en seriemorder.
Jeg dræbte hende ikke. Jeg har aldrig set hende før.
Jeg har aldrig mødt hende.
Da man fandt Laura Smithers lig,
var der meget få beviser, og…
Jessica Cains lig blev aldrig fundet.
Distriktsadvokaten retsforfulgte ham for Sandra, men ikke for Laura,
fordi han ikke mente, der var tilstrækkelige beviser.
Det var meget frustrerende for mig,
for jeg mente, vi havde en sikker sag.
William Reece er ikke blevet sigtet i Laura Smither-sagen,
men hendes forældre er til stede under retssagen om bortførelsen.
Reece blev dømt for kidnapningen af Sandra Sapaugh
og fik 60 års fængsel.
Jeg interviewede Reece, da jeg begyndte at arbejde på bogen.
-Dræbte du Laura Smither? -Nej.
OPTAGELSE AF WILLIAM REECE
-Så du aldrig Laura den dag? -Nej.
Så du hende ikke løbe,
-mens du kørte forbi i bilen? -Nej.
Hvad med Jessica Cain?
Hvem er det?
Pigen, der forsvandt på I-45.
-Hvorfor mistænker folk dig? -Det rager mig.
Jeg kan nemt bevise, at jeg er uskyldig.
Der er intet, der knytter mig til noget.
Han blev bare ved med at benægte.
Hvad tror du, der skete?
Jeg er ligeglad.
Jeg følte, han havde dræbt dem begge.
Men jeg havde ikke noget, der kunne bevise det.
Siden 1983 har Galveston County haft et usædvanligt stort antal
af mystiske forsvindinger.
Det er alle unge kvinder, hvoraf mange kun er teenagere.
De er alle forsvundet eller døde.
FORSVUNDET
Politiet er bange for, at de ansvarlige stadig er derude.
Hvordan kunne vi have så mange perverse stoddere?
Jeg fatter det ikke.
Virkelig ikke.
Efterhånden som tiden gik, uden at der kom nye beviser,
gik Calder Road-sagerne fuldstændig kolde.
I 90'erne opgav politiet aldrig Abel.
Men der var ingen beviser mod ham.
Så valgte Tim at tro, at Robert ikke var skyldig.
Tim Miller,
den mest ihærdige Abel-hader i hele den del af Texas,
en mand, der ville dræbe Abel,
indså, at han var gået alt for langt.
Han endte med at undskylde over for Abel.
Jeg fik muligheden for at kramme ham og sige:
"Robert, tilgiv mig."
Og vi græd begge to.
Men det var desværre for sent.
Abel vidste, han aldrig ville blive set som andet end seriemorder.
I League City forblev han mistænkt, indtil han døde.
Han kørte sin golfvogn op på skinnerne.
Lige inden et tog ankom.
Vi får aldrig at vide, om det var selvmord eller et uheld.
Den historie ødelagde hans liv, indtil han ikke kunne klare det mere.
Spild af tid og et forspildt liv.
DØDSANNONCER
Der er mange ofre her.
POLITIET LEDER STADIG EFTER SPOR I KILLING FIELD-DRABENE
-Hvad hedder du? -Clyde Hedrick.
-Fortæl mig om dekorationerne. -Det er for børnene.
Vi har sat de her små gravsten,
så det ligner grave.
Clyde Hedrick.
Han var på min radar meget tidligt,
da jeg hørte om Ellen Beason.
Men så blev Robert Abel mistænkt.
Spild af tid.
Og så vendte jeg tilbage til den person, jeg havde set på i begyndelsen.
Efter at være blev dømt for at have skaffet sig af med Ellen Beasons lig
fik han problemer med loven igen.
Clyde Hedrick havde allerede siddet i fængsel i Florida.
Den sagsmappe, som Galveston Countys anklagere har om ham,
er temmelig tyk.
Han blev anklaget af ekskoner og ekskærester
for at have slået dem, taget kokain og brandstiftelse.
Clyde Hedrick vidste alt om dette område.
Han arbejdede for en entreprenør
et sted her på Calder Road.
Vi fik oplysninger om,
at Clyde ofte smed nogle af sine byggematerialer her.
Lige ved Lauras lig
lå der nogle brædder og noget gammelt træ,
der tilsyneladende stammede fra et hus.
Det var hans job.
Tim Miller kontaktede mig og en kriminalassistent
og bad om et møde.
Vi tog over til Tims kontor, og han bad os om hjælp.
Tim Miller mistænkte,
at Clyde Hedrick var involveret i hans datters død.
I årevis var de betjente, der kendte til Ellen Beason-sagen,
meget skeptiske over for det, som Clyde Hedrick havde udtalt.
Man havde altid en formodning om,
at han havde noget med det at gøre, uden at vi kunne sigte ham for det.
Jeg og flere andre efterforskere dannede en ad hoc-taskforce.
Vi tænkte, at hvis vi genåbnede Beason-sagen,
så kunne vi måske skaffe flere oplysninger og mulige tips
i de andre uløste sager.
Hvis vi skulle anholde nogen for drabet,
måtte vi have beviser.
I marts 2012 gravede vi Ellen Beasons lig op,
og det var en meget svær beslutning.
Det må være uhyre svært for familien.
GALVESTON COUNTYS SHERIFKONTOR
Clyde, sæt dig her.
Jeg har aldrig set den Dr. Pepper-dåse.
Ja, den er nemmere.
Jeg har kun en halv kæbe på grund af kræft.
Jeg er Ted Tommy Hanson fra Galveston politi.
Agent Rennison fra FBI.
-Du er Clyde Edwin Hedrick, ikke? -Jo.
Lad os starte med Ellen Beason.
Hvem er det?
Da vi kørte herhen,
talte vi om sidste gang, du transporterede et lig,
og det kunne du huske.
-Er det hende? -Det er hende.
I 1985, da det skete,
havde retsmedicinerne ikke det samme udstyr som i dag.
Okay.
Vi har udgravet liget.
Det betyder, at vi har gravet det op, og…
Hun har et massivt kraniebrud,
og jeg mener ikke en lille flænge.
Vi taler om et massivt kraniebrud, der kan slå en person ihjel.
-Det lyder ret umuligt. -Sådan er det.
Vi fik en retsmedicinsk antropolog til at se på resterne.
Og ifølge samtlige eksperter
kunne der kun være tale om et drab.
Jeg skal ikke vide, om hun fik et kraniebrud.
Jeg skal vide, hvordan hun fik det.
Den eneste måde, jeg kan forklare det på…
Hun var ude at svømme, og så flød hun.
Men der er ikke noget derude…
Jeg har svømmet der i mange år,
og hun kunne ikke slå hovedet.
Hun kunne umuligt få et kraniebrud.
Ingen skal slippe fra et drab.
Det er forkert.
Det handler om at tage ansvar for ting,
når man begår fejl, og det gør du fanme ikke.
Jeg sværger på Biblen.
Jeg har aldrig skadet nogen, så personen døde af det.
Et faktum. Det skete.
Det er et mysterie.
Jeg tror, han følte, det var ovre, og at han var sluppet fra det.
For at forårsage sådan et kraniebrud, skal der et meget kraftigt slag til.
Det kan ikke være et uheld. Det kan kun være for at dræbe.
Det og andre ting gav os nok beviser
til at sigte Clyde for Ellen Beasons drab.
Er det ham?
Ja, det er det. Det er ham.
Listen fortsætter.
Det giver mig kvalme at se det. Det gør det virkelig.
Et yderligere bevis, vi havde,
var nogle udtalelser fra Hedrick
til nogle andre indsatte, mens han afventede sin retssag.
Vi kalder dem typisk fængselsstikkere eller fængselsinformanter.
Hedrick udtalte sig om Ellen Beason-sagen
og tilstod en række andre drab.
En af disse tilståelser omhandlede Laura Miller.
I anklagernes sagsmappe for Beason er et dokument med overskriften:
"Hensigt om at benytte beviser for forskellige forbrydelser."
I dette dokument skriver anklagerne:
"Tiltalte havde sex med Laura Miller
og dræbte hende med fuldt overlæg."
Anklagerne har oplyst,
at Hedrick også var involveret i Killing Fields-drabene
i midten af 80'erne, som er uopklarede.
Uden at have kontaktet faren, Tim Miller,
havde jeg nu indgivet et dokument,
hvor der stod, at en mand havde dræbt og muligvis voldtaget hans datter.
Det fortryder jeg.
Det var sådan, jeg mødte Tim Miller,
og det er en dårlig måde at møde nogen.
Hvordan fandt du ud af det?
Jeg læste det i nogle retsdokumenter.
Han pralede.
Det var hans egne tilståelser i fængslet.
Han voldtog Laura og dræbte hende.
Han dræbte Heide.
Tim Miller ringede til mig.
Jeg forklarede ham, hvordan vi havde fået de oplysninger,
og at det ikke nødvendigvis var fældende.
Ifølge lovgivningen i Texas kan en person ikke blive dømt
på baggrund af fængselsstikkere.
Den tiltaltes udtalelser skal bekræftes.
Jeg talte med en af de mænd,
der sad i fængsel med Clyde, da han fortalte dem,
at han havde sex med Laura, før han dræbte hende.
Det var ret smertefuldt.
Jeg håbede bare på at finde
et enkelt, lille bevis.
Men hvis jeg havde udleveret det til politiet,
ville det nok være gået tabt.
Jeg ved, at Tim vil have sin datters morder stillet for retten.
Det vil jeg også. Det tror jeg, alle vil.
Vi spurgte Hedrick, om han havde noget at sige om Laura.
"De prøver at hæfte det på mig.
Jeg kendte hende ikke engang."
Retssystemet er en så langsommelig
og brutal proces for ofrene.
Og for ofrenes familier.
Men han kæmper hver eneste dag.
Jeg anlagde en retssag mod ham.
Jeg vil kæmpe til det sidste åndedrag.
DEN 25. MARTS, 2014
Hedrick lyttede, da anklagerne fortalte juryen,
at han havde dræbt og skjult liget af Ellen Rae Beason.
Den 29-årige kvinde
blev smidt under en sofa…
…og glemt.
Noget af Heides familie var til retssagen.
Tim Miller var der.
Jeg havde hjertebanken og angst.
Det var svært, men jeg måtte være der.
Jeg krydsforhørte retsmedicineren.
Blandt alle de billeder, vi havde af hans første obduktion af Beason,
var der kun to af kraniet.
Og ingen af dem viser kraniebruddet.
Jeg fremførte det argument,
at retsmedicineren, i et forsøg på at beskytte sit ry,
havde skjult eller ødelagt beviser.
HEDRICK SKYLDIG I KOLD SAG
Vi tiltalte Hedrick for drab, og han blev dømt for uagtsomt manddrab.
Efter Clyde blev dømt, handlede det om domsafsigelsen.
Et tidligere familiemedlem vidnede.
Jeg blev indkaldt
som vidne under domsafsigelsen.
Distriktsadvokaten Kevin Petroff mente, at juryen skulle høre,
hvad jeg havde at sige.
For at vise, hvilken slags person Clyde Hedrick er.
Jeg fortalte dem, hvad der var sket, og at tingene gradvist blev værre.
Nogle gange faldt jeg i søvn foran fjernsynet inde i stuen.
Og jeg kunne mærke nogen…
…røre mig.
Det var så svært at stå op.
Jeg var bare så træt.
Han lavede et glas Kool-Aid til mig.
Jeg kan ikke lide Kool-Aid.
Men hvis han lavede noget til dig,
tog du det.
En morgen vågnede jeg og gik direkte på toilettet.
Jeg var øm nogle steder, jeg ikke burde være det.
Man kunne godt fornemme,
at hun genoplevede det, da hun beskrev det for juryen.
Det var meget stærkt. Det var svært at høre på.
I Ellen Beason-sagen var juryen ikke længe om at votere
og gav ham en maksimumstraf på 20 år.
Nogen lyttede endelig.
Ellen Beason-retssagen var virkelig en øjenåbner for mig.
Konklusionen på obduktionen viser sig at være ukorrekt.
Det belyste nogle af de frustrationer, som vi havde følt
i vores sag med min tante Heide.
Retsmedicineren havde ikke opbevaret hendes tøj.
Han opbevarede ikke hendes fingernegle.
Han opbevarede ikke genstande,
der muligvis kunne indeholde
de retsmedicinske beviser,
som en jury ofte kræver at se for at kunne dømme nogen.
I de fleste tilfælde er beviser gået tabt.
Den skjorte, der blev fundet nær Lauras lig, var forsvundet.
Der kunne være dna.
Men uden skjorten ved vi det aldrig.
Der er ikke nok ressourcer til kolde sager i USA generelt.
Mange sager bliver lagt på hylden
og aldrig opklaret.
Og derved undslipper visse seriemordere.
Sagerne var gamle.
Verden har måske glemt dem, men ikke familierne.
Det gjorde det bare tydeligt for os,
at vi måtte grave endnu dybere.
Det ville være rart at en få afslutning for disse familier.
Jeg vil gøre mit bedste for at hjælpe dem.
Da jeg startede på Calder Road-sagen,
havde jeg ikke adgang til alle oplysninger hos League Citys politi.
Jeg ville tage det op igen,
for nogle gange kan et par friske øjne finde noget nyt i en sag.
Fordelen ved uopklarede sager er, at teknologien udvikler sig.
I slutningen af 2017 besluttede vi at bruge retsmedicinsk genealogi
for at identificere de to kvinder.
Det var svært overbevise League City om, at det var en god teknik.
Det kunne besvare det spørgsmål, man havde stillet siden 80'erne.
Hvem er de kvinder?
Jane og Janet Doe forblev uidentificerede gennem hele efterforskningen.
League City var lidt modvillige i starten.
Men i januar 2019,
på min fødselsdag,
lykkedes det os at opnå en dna-profil,
som vi kørte gennem databaserne.
Så fik vi de to identiteter.
Først Janet Doe.
Donna Gonsulin Prudhomme.
Vi kunne endelig identificere hende efter mere end 30 år.
Og så næste dag
identificerede vi Jane Doe som Audrey Lee Cook.
RESTER IDENTIFICERET 16. APRIL, 2019
Vi havde antaget, at disse kvinder var på gennemrejse,
men det var forkert.
Donna Gonsulin Prudhomme
kom her af samme grund som mange andre.
Fordi der var arbejde i Houston.
Audrey Lee Cook.
Hun var mekaniker.
Hendes familie havde ledt efter hende i lang tid.
Efter at Donna Prudhomme og Audrey var blevet identificeret,
sagde jeg: "Vi kan få nogen tiltalt og dømt for de her piger."
Vi håber selvfølgelig på, at nogen, som kendte pigerne,
vil stå frem og give os oplysninger, selvom det ikke er noget særligt.
Vi vil vide alt om dem.
Ofrenes familier…
Hvornår giver vi op? Aldrig.
Hej, Lee.
Hej, hvordan går det?
Jeg har det okay.
Vi skal have fire piger op på de digitale opslagstavler.
Vi håber, at det vil give noget.
Nogle opkald eller nogle spor.
Jeg skal vide, hvad der skal stå helt præcist,
og så lægger vi det ud online.
Godt.
-Ja? -Hej.
Jeg sender dig nummerpladen.
Tak.
Jeg havde mange planer og mange mål i mit liv.
Men Gud havde andre planer for mig.
Og jeg påstår stadig ikke, at jeg kan lide dem.
Han bliver ældre og ældre.
Ligesom mig.
Jeg har set ham ude i felten, og han har mange smerter.
Men han går ned i hullet og begynder at grave med de andre.
Tim er meget resolut.
Han giver ikke op og kan ikke lide at tabe.
Han er dygtig.
Tim Miller er den, der taler højst for ofrene.
Han bliver ved med at kræve, at nogen bliver dømt.
Skal vi bruge ATV'er? Det er et stort område.
Hvad er tidsplanen?
Han insisterer på, at de finder den skyldige.
Clyde talte tit om sine tidligere forhold,
og hvad han havde lavet med de kvinder.
Så blev min mor altid vred,
og de begyndte at skændes.
Første gang jeg mødte Tim,
var det under retssagen,
lige efter at jeg vidnede.
Han ville tale med mig om sin datter.
Laura Miller.
Som Clyde kendte.
Vi boede på samme gade som dem.
Det er Abels ejendom.
Det var grænsen.
Men efter han fortalte mig om sin datter,
hendes alder
og alle detaljerne og lighederne,
så gav det mening.
Det gav mening.
Kan du udskrive det og markere hegnet?
Ja.
Lad os tage til Killing Fields.
Tim spurgte mig, om jeg ville tage ud til Calder Road.
Se, om jeg havde været derude før.
Måske, måske ikke.
Her var der en port.
Jeg skal huske,
om Clyde kørte mig til det samme sted.
Hvor gammel var du?
-En teenager. -Tolv-tretten.
Men da vi kom ind på området…
…så det ikke bekendt ud.
Indtil jeg så hen på træerne
og fik øje på en stor metalgenstand,
der stod i jorden.
Der var en sti, der gik ned til en lille sø.
Den metalting vækkede noget.
Der gik et sus gennem mig.
Det kom bare tilbage.
Jeg vidste ikke, det var Calder Road.
Men jeg havde været der.
MARLA TROR, HUN VAR PÅ CALDER ROAD I STARTEN AF 90'ERNE
Clyde var blevet ansat til at slå græs…
…på en vens grund.
Det var det sted.
På Calder Road.
Jeg kunne se ham rode i jorden.
Han gravede.
Jeg ved ikke, hvad Clyde lavede der,
men jeg fatter ikke, jeg var der.
Det giver mening nu.
Efter de ting, jeg har set…
…og hørt og oplevet,
var jeg lettet over, at han endelig var bag tremmer.
Jeg håbede virkelig, at han ville dø bag tremmer.
5. OKTOBER 2021
Den 67-årige Clyde Hedrick er blevet løsladt.
Fængselsmyndighederne har udtalt,
han blev løsladt under obligatorisk overvågning.
Jeg var målløs.
Det føltes som et slag i maven.
Han kom ud på prøveløsladelse.
Det er han stadig den dag i dag.
Hvor lang tid sad han inde?
Otte år.
Clyde blev løsladt før tiden
på grund af en særlig lov i Texas.
Jeg ved ikke.
Der var mindst en gang,
hvor Hedrick fik muligheden for at blive prøveløsladt,
og det fik vi afvist.
Men ikke den her gang.
De gældende love
er de samme som på tidspunktet for forbrydelsen.
Han skulle løslades.
Man kan ikke anke det eller få det omstødt.
Ifølge loven skulle han løslades på det tidspunkt.
Så der var ikke meget at gøre ved det.
Hvis de havde lyttet til mig helt fra starten,
så havde de fundet Laura.
Der ville have været beviser,
og de ville i det mindste have fundet en dødsårsag.
Jeg hader sgu at gå igennem det her.
Det er ufatteligt, jeg skal gøre det pis efter 30 år.
Hvor stopper man?
Jeg ved udmærket, at under en straffesag
kan mange ting opleves som uretfærdige.
Og det er en af dem.
Det er nedslående,
og jeg kan ikke forestille mig Tim Millers smerte og frustration.
Eller Marlas.
Men det er loven.
Så jeg forstår det.
Det må vi acceptere.
Sårbare kvinder.
De mest sårbare.
Det er dem, han vælger.
Det er den slags mand, de løslod.
Denne midlertidige bolig er Hedricks nye adresse.
Han er ikke i fængsel. Han er fri.
Han er på fri fod.
Miller planlægger at være der i morgen
for at udtrykke sine bekymringer i sagen.
DEN 6. OKTOBER, 2021
TIM MILLER FÅR LOKALE MEDIER TIL AT FILME EN PRESSEKONFERENCE
Clyde Hedrick er et sted derinde
i et halvvejshus.
Jeg vil nu give ordet til flere, der er direkte berørt af Clyde.
Jeg beder Nina Edwards komme herop og sige et par ord.
Hej, Nina Edwards.
Jeg er Heide Fyes niece.
Min bedstefar brugte al sin tid på at lede efter hende
og optage sine noter.
Og min bedstemor døde uden at vide, hvad der skete med sit barn.
Min familie takker jer
for at lade mig tale på Heides vegne,
da hun ikke er her mere.
Du får lige en mikrofon.
Jeg taler for mig selv her i dag.
For de ofre, som ikke har en stemme længere.
Og for de ofre derude, som ikke har fundet deres stemme.
Vi afholdt en pressekonference.
Jeg talte til offentligheden og til Clyde.
Bare fordi du ikke blev dømt…
…for andre forbrydelser, betyder ikke, at du ikke begik dem.
Tak for jeres støtte.
Så mange mennesker som muligt skal vide,
hvilken type person…
…vores lov har sendt ud på gaderne.
Jeg tror, at vi alle føler,
da vi tiggede og bad om hjælp i starten,
at vi blev afvist.
Men vi giver ikke op.
Jeg tror faktisk, vi kun lige er begyndt.
I 2016 FOR AT UNDGÅ DØDSSTRAFFEN I EN IKKE RELATERET DRABSSAG
FØRTE REECE POLITIET TIL LIGENE AF JESSICA CAIN OG KELLI ANN COX
TIM MILLER OG TEXAS EQUUSEARCH DELTOG I UDGRAVNINGEN
Jeg glemmer det aldrig.
Jeg spurgte: "William, hvad tænker du på?
Føler du nogen anger?"
Han så mig lige ind i øjnene.
Han svarede: "Du vil aldrig forstå det,
men folk som mig angrer ingenting."
DEN 29. JUNI 2022 ERKENDTE WILLIAM LEWIS REECE SIG SKYLDIG
I DRABENE PÅ LAURA SMITH, JESSICA CAIN OG KELLI ANN COX
I mange år troede vi virkelig ikke på, at vi ville opleve den her dag.
Jeg er bare lettet over, at det er officielt registreret,
at han er blevet kendt skyldig
og dømt for at have taget min datter fra os.
WILLIAM REECE BLEV IDØMT LIVSTID FOR HVERT AF DE TRE DRAB
NINA EDWARDS UDLEVEREDE SIN BEDSTEFARS KASSETTEBÅND
OG NOTESBØGER TIL FBI TIL EN ANALYSE
Vi må bare vente på, at rettens tung hjul skal dreje,
og jeg håber, jeg kan få dem til at dreje meget hurtigere.
Vi giver aldrig op.
Jeg vil i hvert fald fortsætte, indtil den dag jeg dør.
Vi modtager stadig information om Calder Road-sagen.
Hvis du har oplysninger om et af disse fire ofre,
så kontakt venligst FBI.
Du kan forblive anonym.
Jeg går på pension om halvandet år.
Jeg får travlt.
56. RETSKREDS
DEN 11. JULI 2022 FIK TIM MILLER OVER 24 MILLIONER DOLLARS
EFTER RETSSAGEN MOD CLYDE HEDRICK
Jeg anlagde den her sag for at sige til Clyde Hedrick:
"Clyde, jeg er her stadig."
TILKENDER MILLER ERSTATNING
CLYDE HEDRICK ER ALDRIG BLEVET TILTALT
FOR NOGEN FORBRYDELSE I FORBINDELSE MED CALDER ROAD-SAGERNE
Tekster af: Rikke Schultz