‎În 1991,
‎un cuplu călare străbătea Câmpia morții.
‎Au simțit un miros.
‎Au anunțat poliția.
‎Și alt corp în descompunere e găsit
‎sub un copac din Câmpia morții.
‎Al patrulea cadavru găsit în același loc.
‎E neidentificată în prezent.
‎Știm că e o femeie albă, ‎cu înălțimea de aproximativ 1,57 m.
‎Polițiștii cred că ultima victimă, ‎pe care o numesc Anonima,
‎avea o vârstă cuprinsă ‎între 30 și 50 de ani.
‎Erau deja cele trei fete ‎care fuseseră găsite în Câmpia morții
‎și moartea suspectă a lui Ellen Beason.
‎Și e un déjà-vu, s-a întâmplat din nou.
‎Găsirea altui cadavru a fost șocantă.
‎Cadavrul e unul din cele patru ‎găsite pe câmpul din League City
‎între 1983 și 1991.
‎Un criminal crea un fel de tur ‎al propriului său cimitir.
‎Ce se petrecea?
‎A afectat serios comunitatea.
‎Mai ales tinerele.
‎Te făcea să te temi.
‎Mi-amintesc că, într-o seară, ‎urmăream știrile plângând
‎fiindcă nu voiam să mă fac mare.
‎Nu voiam să mă fac mare ‎pentru că mi-era frică.
‎Continuă să apară cadavre.
‎Continuă să dispară fete.
‎Și trebuie să facem ceva.
‎Individul e încă liber și dă târcoale, ‎încă răpește femei.
‎De ce?
‎Frica era palpabilă.
‎Părea opera unui criminal în serie genial, ‎dar pervers.
‎UN SERIAL DOCUMENTAR NETFLIX
‎Cazurile Câmpiei morții de pe Calder Road ‎erau un fel de stigmat
‎pentru League City, ‎cu aceste omoruri nesoluționate.
‎Dar Tim Miller avea câteva idei ‎despre cine putea fi responsabil
‎de moartea fiicei lui ‎și a celorlalte trei victime.
‎Clyde Hedrick lucra ‎pentru un antreprenor de pe Calder.
‎Clyde petrecea mult timp în League City
‎la Texas Moon ‎și o sumedenie de alte baruri.
‎A fost Clyde considerat vreodată suspect
‎în crimele din Calder Road ‎la vremea respectivă?
‎N-am putut răspunde, ‎dată fiind natura anchetei deschise,
‎nu pot spune prea multe.
‎Vă pot spune, în general,
‎că poliția nu se grăbește ‎să elimine suspecții.
‎Ca anchetator, nu poți ‎să iei cuvântul cuiva și…
‎și să taberi asupra persoanei.
‎Trebuie să desfășori o anchetă metodică ‎și să continui să urmărești probele.
‎CÂMPIA CALDER ROAD
‎Primele trei cadavre au fost descoperite ‎într-o perioadă de doi ani,
‎toate pe o rază de 50 de metri.
‎După circa cinci ani,
‎a fost găsit al patrulea cadavru ‎pe același petic de pământ,
‎dar la 100 de metri.
‎Are legătură cu celelalte trei ‎sau cu altă victimă a criminalului?
‎Cineva care citise ‎despre Câmpiile morții din Texas
‎și a decis ‎să-și adauge victima la grămadă.
‎Trupurile fetelor au fost găsite ‎în stare avansată de putrefacție.
‎În baza fișelor dentare ‎le-au identificat pe Laura Miller
‎și Heide Fye.
‎Dar Necunoscuta și Anonima nu corespundeau ‎cu nicio persoană dispărută din zonă.
‎League City avea resurse puține, ‎un departament de poliție mic.
‎Păreau să nu o poată identifica. ‎Și, în ciuda faptului că, în 1991,
‎există probe ADN ce pot fi testate,
‎poliția din League City ‎nu le conservă adecvat.
‎Nu au ce să testeze.
‎Deocamdată, soluționarea crimelor ‎din Câmpia morții
‎poate depinde ‎de cele două capete reconstituite.
‎Poliția din League City a încercat ‎câteva tehnici
‎pentru identificarea necunoscutelor.
‎Una a fost refacerea craniului.
‎Au pus argilă pe craniu ‎ca să vadă cum ar fi arătat în viață,
‎sperând că astfel vor putea obține piste.
‎Dacă aveți orice informații,
‎dacă Necunoscuta sau Anonima ‎vă par cunoscute, sunați la poliție.
‎Pe mulți oameni îi revoltă faptul ‎că aceste femei nu sunt identificate.
‎Și cum e posibil ‎ca nimeni să nu poată afla cine le-a ucis?
‎Atenția a avut efectul ‎exercitării de presiuni
‎asupra poliției din League City ‎să facă ceva în aceste cazuri.
‎Astă-seară, anchetatorii analizează
‎asemănările cazurilor ‎și înaintează cazul către FBI.
‎Faptul că era un caz de crime în serie ‎era de competența FBI-ului.
‎L-am intervievat ‎pe șeful echipei speciale FBI din Houston.
‎Ca reporter, n-ai niciodată acces ‎în birourile FBI.
‎De ce eram invitat ‎să vorbesc cu directorul FBI?
‎Fiindcă nu știau ce să facă.
‎Se blocaseră.
‎Sperau că, în urma publicității,
‎cineva va veni să spună:
‎„Știu cine e făptașul.”
‎Agenții disecă locul crimei ‎folosind tehnica profilării.
‎Folosesc informațiile ca să identifice ‎caracteristicile criminalului.
‎FBI a conturat un profil ‎al criminalului din Câmpiile morții.
‎INFRACTORI SEZUALI ÎN SERIE
‎În multe feluri, îl indica pe tipul ‎care locuia pe Calder Road.
‎Profilul schițat de FBI sugera
‎că ucigașul probabil locuia ‎aproape de Câmpia morții,
‎păstra tăieturi din ziare despre caz,
‎avea o atitudine de superioritate
‎și avea probleme în relațiile cu femeile.
‎Poliția League City a spus:
‎„Avem un bărbat care deține ‎două proprietăți adiacente Câmpiei morții.
‎E inteligent, a avut relații eșuate, ‎a lovit animale.”
‎Iar agentul FBI a spus: ‎„Ar putea fi omul vostru.”
‎M-a sunat poliția din League City.
‎Au spus: „L-am avut în vizor ‎pe Clyde Hedrick.
‎Dar ne-a atras atenția încă un tip, ‎Robert Abel.”
‎Robert Abel era ‎un fost cercetător genial al NASA.
‎Contribuise la crearea rachetei Saturn
‎care a dus astronauții pe Lună.
‎Când a fost găsit ‎cadavrul Anonimei, în 1991,
‎Robert Abel deținea terenul ‎unde se aflau Câmpiile morții.
‎A transformat o parte a lui ‎în grajduri de cai.
‎Robert a dat de bănuit ‎pentru că era foarte cooperant.
‎S-a oferit s-ajute poliția, să furnizeze ‎echipament, să curețe desișuri,
‎făcea orice putea.
‎S-a infiltrat în investigație,
‎lucru pe care îl fac uneori criminalii.
‎Iar anumite lucruri ‎din trecutul lui Robert Abel
‎l-au făcut să fie suspect.
‎Avea trei foste soții.
‎O SĂ TE OMOR
‎Una din ele a spus ‎că a amenințat-o cu moartea
‎dacă nu-i oferea sex cum voia el.
‎A BĂTUT UN CAL
‎Fostele lui soții spuseseră ‎că obișnuia să bată caii
‎și că, atunci când murea unul din cai,
‎îl lăsa să putrezească pe câmp
‎cum fuseseră lăsate trupurile fetelor ‎pe Câmpia morții.
‎Haide!
‎Tim îl suspectase pe Clyde Hedrick
‎în urma cazului Ellen Beason.
‎Și vorbise despre el cu poliția.
‎Clyde a negat permanent că a comis ‎vreuna dintre crimele de pe Calder Road.
‎Momentul de a încerca să-l cerceteze ‎pentru celelalte crime nu era prielnic.
‎Din cauza profilului făcut de FBI, ‎când a fost găsită Anonima,
‎Clyde Hedrick a fost trecut ‎pe planul al doilea.
‎Toată lumea gândea atunci ‎că Abel e principalul suspect în acel caz.
‎Deodată, cu privire la o persoană ‎pe care o suspectasem serios,
‎am început să am îndoieli.
‎Susținuți de profilul FBI ‎și mărturia a două foste soții,
‎polițiștii au declarat ‎că ucigașul era Robert William Abel.
‎Departamentul de poliție din League City ‎publică o declarație oficială
‎conform căreia Robert Abel, ‎cercetător la NASA,
‎ar putea fi un criminal sexual în serie
‎care le ucisese pe cele patru tinere
‎pe Câmpiile morții ‎de lângă afacerea sa ecvestră.
‎Ca urmare,
‎datorită vâlvei create deja ‎pe tema acestor crime,
‎în departamentele de poliție ‎de pe coridorul I-45,
‎detectivii se întrebau ‎dacă Abel era autorul
‎unuia dintre omorurile lor nesoluționate.
‎Sunteți responsabil de cele patru cadavre ‎găsite pe această proprietate?
‎Categoric nu!
‎O echipă de polițiști merge ‎la proprietatea lui,
‎încercând să găsească trofee, ‎șuvițe de păr,
‎ceva care să-l lege pe Abel de crime.
‎Și au găsit lucruri ciudate.
‎Articole vechi de ziar ‎despre crimele din Calder Road.
‎Au găsit dinți de om…
‎cu coroane de aur.
‎Și au găsit o armă cu calibrul de 5,7 mm.
‎Și Necunoscuta fusese împușcată ‎cu o armă de 5,7 mm.
‎Dar, când s-a efectuat autopsia,
‎legistul comitatului Galveston, ‎dr. Korndofer, fiersese glonțul
‎odată cu osemintele.
‎Fuseseră îndepărtate orice probe posibile,
‎deci nu l-au putut asocia cu arma.
‎Nu cred că era o probă de necontestat ‎cum că Robert Abel n-ar fi făptașul.
‎Doar că n-au găsit nicio probă ‎care să-l incrimineze.
‎TESTELE NU FAC LEGĂTURA CU SUSPECTUL
‎Poliția nu a putut face nimic.
‎Voiam să-l întâlnesc pe cercetătorul NASA ‎învinuit într-un document judiciar
‎că e criminal în serie.
‎Așa că l-am sunat ‎și am presupus că-mi va închide.
‎Iar el spune: „Vino la mine!”
‎În zona aceasta
‎e locul în care ‎a fost descoperită Laura Miller.
‎Ne-am dus la Câmpiile morții ‎și am mers de la un mormânt la altul.
‎Se spune că Heide Fye ‎a fost descoperită chiar aici.
‎Avea un carnet cu tăieturi din ziare
‎și patru poze făcute de el ‎cu locurile unde au fost găsite cadavrele.
‎Am zis: „Mulți ar sugera ‎că-mi arăți trofeele tale.”
‎Iar el: „Nu, îți arăt cercetarea ‎făcută de mine ca s-ajut.”
‎Deodată, vin unii și spun ‎că mă încadrez în profilul unui criminal,
‎al unui anumit criminal.
‎Criminalul în serie ‎care le-a ucis pe cele patru.
‎Și părea…
‎la fel de tulburat ca mine.
‎M-am gândit:
‎„Joacă teatru pentru mine?
‎Sau e un simplu cercetător?
‎Căutând probe ca să dovedească ‎ce s-a întâmplat.”
‎Ce se petrecea pe proprietatea lui?
‎Până la urmă, poliția nu avea nicio dovadă ‎că Abel comisese vreo crimă.
‎E suspect.
‎Poate că nu el le-a ucis pe aceste femei
‎sau poate că el le-a ucis pe aceste femei.
‎Deci e încă în cărți.
‎E încă în cercul suspecților.
‎În League City, ‎a continuat să fie suspect.
‎Dar ce s-a întâmplat? Nimic.
‎Coșmarul, în multe privințe, e ‎că părinții încă jelesc.
‎Nu știu de câte ori am scotocit ‎proprietatea asta
‎sperând să găsesc hainele ‎sau lănțișorul Laurei.
‎Mergeam acolo la prânz. Mergeam noaptea.
‎Eram acolo noaptea târziu ‎strigând cât mă țineau bojocii:
‎„Sunt aici. Vino după mine, lașule!”
‎Am tras de șase ori în pământ.
‎Sperând să cheme cineva poliția.
‎N-a venit nimeni.
‎Mi-amintesc c-am ieșit de multe ori.
‎Mergeam până la cruce spunând: ‎„Laura, te rog, nu-ți urî tatăl.
‎Nu mai pot să vin aici.
‎Trebuie să-mi iau rămas-bun, ‎să-mi repar viața.”
‎Efectiv, plecam și…
‎auzeam un glas firav spunând: ‎„Nu renunța, tată. Te rog, nu renunța.”
‎Atunci mi s-a înfiripat ideea
‎că poate reușesc să fac ceva ‎ca să ajut familiile
‎cărora le-a dispărut cineva drag.
‎Când am fost la biroul EquuSearch, ‎și-a petrecut toată ziua cu mine,
‎vorbind despre moartea Laurei ‎și efectul asupra lui și familiei.
‎Și, de asemenea, ‎de ce înființase EquuSearch.
‎Făcea ce făcea ‎încercând să-i salveze pe alții.
‎De ce nu te lași păgubaș, omule?
‎Lasă-te păgubaș!
‎Toți mă știu drept Tim, dl EquuSearch.
‎Mi-am pierdut identitatea. ‎Nu știu cine e Tim Miller.
‎N-am renunțat.
‎M-a afectat negativ, dar n-am renunțat.
‎Am vrut să spun adio.
‎Nu pot.
‎Le-am promis lui Dumnezeu și Laurei ‎să nu las baltă nicio familie.
‎N-am știut că vor fi așa multe.
‎CÂMPIA CALDER ROAD
‎Fiică-mea s-a dus să alerge azi-dimineață.
‎Lipsește mai mult decât mă așteptam.
‎A plecat la 09:00 și e 10:04?
‎Da. Și nu poate s-alerge atât.
‎În aprilie '97, Laura Smither, ‎o balerină de 12 ani,
‎a plecat de acasă din Friendswood ‎să facă jogging
‎și a dispărut fără urmă.
‎LAURA SMITHER, 12 ANI
‎DISPĂRUTĂ ÎN 3 APRILIE 1997 ‎FRIENDSWOOD, TEXAS
‎Trebuia să fie înapoi în 20 de minute ‎fiindcă făceam clătite.
‎Urma să fie acasă la micul-dejun. ‎Voia să facă mișcare înainte.
‎Eram atât de naivi pe atunci!
‎Am început imediat ‎să dau telefoane să anunț lumea:
‎„A dispărut Laura. Nu o găsim. ‎Ajutați-ne să o căutăm!”
‎Totul era cu susul în jos.
‎Nimic nu avea logică.
‎Nu aveam idee unde era, nu o găseam.
‎Ziua a început cu imaginea sfâșietoare
‎a lui Gay Smither, udă leoarcă,
‎împărțind fluturași și sperând că va opri ‎cineva să o asculte și să o ajute.
‎Primele zile de după dispariția Laurei
‎sunt ca o ceață
‎de groază în mintea mea.
‎Nimeni nu vrea să accepte ‎că s-a întâmplat un asemenea lucru.
‎Eram de-a dreptul isterică.
‎Umblam, căutam și strigam numele Laurei.
‎Laura!
‎Nu am găsit-o.
‎Avea aproape 13 ani.
‎Locuitorii spun că așa ceva nu se întâmplă ‎în mica lor comunitate.
‎Orașul era în top zece ‎al celor mai sigure așezări.
‎Oamenii nu își încuiau ușile.
‎Friendswood e unul dintre orășelele ‎de pe coridorul I-45.
‎Are reputația unui oraș
‎deosebit de sigur.
‎Înființat de quakeri,
‎de oameni care credeau că pacea e calea.
‎Dispariția copilului de 12 ani ‎în timp ce făcea jogging
‎provoacă o revoltă uriașă.
‎Dacă ești vinovat,
‎afirm în numele acestei echipe
‎că suntem hotărâți ferm
‎să te găsim ‎și să facem tot ce permite legea.
‎În asemenea cazuri,
‎de regulă ți se spune că fata a fugit.
‎Acesta a fost cazul ieșit din comun ‎în care poliția a reacționat imediat.
‎Poliția din Friendswood, ‎șeriful comitatului Harris.
‎Acum s-a implicat și FBI-ul.
‎Când a dispărut,
‎echipa specială a lăsat narcoticele ‎și a început să o caute.
‎Era un eveniment crucial ‎în comunitatea noastră.
‎Formați un șir.
‎Comunitatea din Friendswood ‎ajută la căutări.
‎Voluntarii scotocesc în desișuri ‎și în nămol.
‎Cine o are poate răpi și alt copil.
‎Nu vrem ca familiile voastre să treacă ‎prin așa ceva.
‎Orașul s-a adunat
‎și 6.000 de oameni au plecat ‎în căutarea ei.
‎În câteva zile, 6.000 de oameni,
‎inclusiv un grup de pușcași marini.
‎Oamenii se tem de necunoscut, ‎de ce au să găsească, dar…
‎sărmanei familii
‎îi trebuie un răspuns.
‎Ne-am scos câinii
‎și urma să-i plimbăm în jurul iazului, ‎pentru mișcare.
‎Am simțit un miros urât.
‎Am crezut că e un animal mort în apă ‎sau ceva de genul ăsta.
‎Fiul meu, Jason, spune: ‎„Animalele nu au șosete.”
‎Probele de la fața locului includ ‎un inel de argint cu inițialele ei
‎și se vede că tânăra purta ‎un aparat ortodontic.
‎Opinia departamentului meu e ‎că tânăra găsită
‎e Laura Kate Smither.
‎A dispărut pe 3 aprilie 1997.
‎Și era 20 aprilie.
‎Așadar, 17 zile…
‎de iad.
‎Nu ne-am uitat de mult la album.
‎Uită-te la fețișoara ei!
‎Ce drăguță!
‎Îmi place imaginea asta.
‎Văd mâna lui Dumnezeu în viața mea, ‎că m-a hărăzit să fiu mama Laurei.
‎Acesta a fost primul recital.
‎A schimbat patru costume ‎în producția aceea.
‎Mi-amintesc.
‎Laura avea un an.
‎Iar mama ei murise de cancer la sân.
‎Tatăl ei, Bob, era, evident, ‎distrus emoțional.
‎Trăia momente extrem de dificile.
‎Una dintre bunici a spus: ‎„Hai să-l ajutăm să găsească o bonă!”
‎Așa ne-am cunoscut.
‎Laura m-a captivat imediat ‎și ne-am apropiat.
‎Țin minte c-am stat pe podea cu ea ‎când am cunoscut-o.
‎Aveam o afinitate cu ea.
‎Am îndrăgit-o pe loc.
‎Scufița Roșie, probabil.
‎După patru luni, eram căsătoriți.
‎Un iureș!
‎Uitându-mă-n urmă, cred c-am fost nebună.
‎Am fost nebună.
‎Am adoptat-o în anul următor.
‎Era atinsă de lumină.
‎Mă simt onorată și acum ‎că i-am fost mamă Laurei.
‎Aș vrea doar…
‎să nu se fi terminat astfel.
‎Când ni s-a întâmplat asta,
‎am primit o sentință pe viață.
‎Uciderea Laurei e și pentru noi ‎o sentință pe viață.
‎Uciderea Laurei e doar unul ‎din cel puțin 35 de cazuri nesoluționate
‎de pe raza a trei comitate ‎implicând tinere dispărute sau moarte.
‎Căutarea Laurei atrăsese atenția
‎asupra zonei noastre ‎pentru cele dispărute.
‎A dat naștere la extrem de multe întrebări
‎despre ce se întâmpla și cum se proceda.
‎Un reporter de la ‎Houston Chronicle‎ scrie ‎despre omorurile nesoluționate.
‎Publică o hartă și include
‎cazuri nerezolvate ‎de-a lungul coridorului,
‎pentru a semnala o problemă mai mare,
‎anume femeile tratate ca pradă
‎și faptul că uciderea lor nu primește ‎adesea suficientă atenție.
‎Aflaserăm deja că existau și alte cazuri
‎care nu au primit niciun fel de ajutor.
‎Ne-a făcut să ne simțim rău faptul
‎că mătușa mea Heide era descrisă ‎în asemenea hal.
‎Autostopistă, fugară, ‎animatoare în baruri.
‎Toate astea au o conotație negativă.
‎Au reacționat ca și cum
‎nu era destul de importantă ‎încât să se ostenească s-o caute.
‎Nu uit unele lucruri
‎spuse de poliția din League City ‎despre fete.
‎Heide era toxicomană, ‎Laura era o fugară cunoscută,
‎Necunoscuta și Anonima erau haimanale.
‎Înseamnă că cineva avea permis ‎să le ucidă?
‎Sunt copii abandonați? Am zis: ‎„Nu, Laura n-a fost abandonată.”
‎Adolescenții implicați în ilegalități ‎sau consumatori de droguri…
‎dispariția lor nu e tratată ‎la fel de serios ca a unuia mai tânăr,
‎presupus a nu fi implicat ‎în astfel de activități riscante.
‎E valabil și azi.
‎Se sugerează că cel în cauză a făcut ceva ‎care a dus la uciderea sa.
‎Erau persoane ‎care, dintr-un motiv sau altul,
‎contează mai puțin pentru societate.
‎Laura Smither părea extrem de vulnerabilă.
‎Era o fată bună, dintr-o familie bună ‎și dintr-un cartier bun.
‎Reacția a fost mult mai puternică.
‎Predomina deznădejdea,
‎dacă nu o puteai salva pe Laura Smither, ‎pe cine puteai salva?
‎Bărbații care vin să ne ia copiii, ‎să ne ia fiicele
‎nu pot fi opriți.
‎CINEVA ȘTIE CINE A UCIS-O ‎PE LAURA KATE SMITHER
‎Drapelele sunt coborâte în bernă, ‎aproape tot orașul Friendswood
‎jelește pierderea copilei de 12 ani.
‎Acum anchetăm un omor.
‎Când apare știrea despre Laura Smither…
‎toată lumea vorbește din nou ‎despre Câmpia morții.
‎Și toată lumea vorbește despre I-45.
‎MISTERE DE-A LUNGUL I-45
‎Toți se întreabă ‎de ce fetele continuă să moară
‎și de ce nu se află cine le ucide.
‎E cineva care răpește copii ‎și ucide fetițe.
‎Acest lucru trebuie să înceteze.
‎Mi-a afectat fiica. ‎Ne-a afectat întregul oraș.
‎Cum să nu ne afecteze?
‎Trecuseră șase ani
‎de la găsirea cadavrelor ‎de pe Calder Road.
‎Exista temerea că făptașul s-a întors.
‎Femeile sunt răpite din nou.
‎Nimeni nu e învinovățit.
‎Era o atmosferă plină de frică ‎și anxietate.
‎Dacă v-ar dispărea copilul,
‎aveți o probă de ADN și amprentele lor?
‎Panica din Friendswood
‎a făcut ca districtul școlar ‎să împartă un kit
‎unde părinții își puteau amprenta copiii ‎și pune o șuviță de păr,
‎astfel încât, dacă dispărea copilul,
‎aveau măcar amprentele și părul ca probe
‎pentru identificarea trupului.
‎Cine a ucis--o pe Laura Smither, ‎de 12 ani, și de ce?
‎E o întrebare obsedantă ‎pentru șeful poliției Jared Stout.
‎Comunitatea trebuie ‎să devină mai conștientă.
‎Polițiștii și pompierii asanează iazul.
‎Caută orice indiciu ‎care să îi apropie de suspect.
‎Poliția a verificat o listă ‎cu toți infractorii sexuali
‎din comitatele Galveston și Harris ‎și zonele adiacente
‎și s-a ajuns la cel puțin două mii.
‎Nici nu aveam în vocabular ‎termenul de infractor sexual.
‎Nu făcea parte din realitatea mea.
‎Ei bine, mi-a devenit realitate.
‎Volumul infractorilor sexuali ‎din zona noastră era imens.
‎Fiind de sex feminin,
‎părinții îți vorbesc despre siguranță, ‎îți spun să ai grijă,
‎cum să ieși cu prietenii,
‎cum să te porți pe drum ‎când ai vârsta la care poți să conduci.
‎Mi-amintesc că, ‎atunci când mama s-a măritat cu Clyde,
‎tata m-a întrebat dacă Clyde ne-a făcut ‎vreodată rău mie sau fratelui meu.
‎La vremea respectivă, n-am înțeles.
‎Aici stau ei.
‎Când mama locuia ‎în apartamentele din Dickinson,
‎mergeam acolo în vizită.
‎Iată piscina.
‎Clyde ne-a dus pe mine ‎și frate-meu la înot.
‎Frate-meu era la un capăt al piscinei ‎și eu eram lângă Clyde.
‎Zice: „Bagă-te sub apă. ‎Vreau să-ți arăt ceva.”
‎L-am ascultat.
‎M-am băgat sub apă.
‎Atunci și-a dat jos pantalonii ‎și s-a expus…
‎CÂND M-AM BĂGAT, S-A EXPUS
‎sub apă.
‎Am fugit înapoi la apartament.
‎Frate-meu a fugit imediat după mine. ‎Am intrat în apartament.
‎I-am spus mamei.
‎S-au luat la ceartă.
‎Clyde a negat.
‎Mama a crezut tot ce i-a spus el.
‎Și m-a rănit căci nu a contat.
‎Am terminat.
‎Cu locul ăsta.
‎Dacă ne uităm la caracteristicile ‎oamenilor care sunt suspecți
‎în cazurile de pe coridorul I-45, ‎vedem niște tipare.
‎Vedem bărbați dominanți, ‎oameni violenți pasageri.
‎Oameni ca Clyde Hedrick.
‎Hedrick se încadrează în profilul unora ‎dintre cei despre care am discutat,
‎pe care îi atrăgea la Houston ‎în anii '70 și '80
‎boomul construcțiilor.
‎Fusese deja încarcerat în Florida.
‎Diferite foste soții ‎și foste iubite l-au acuzat
‎că era foarte abuziv și violent.
‎CLYDE A ÎMPINS-O PE SCĂRI
‎CASĂ MOBILĂ
‎Aici e!
‎Asta a fost.
‎Locul s-a schimbat mult. ‎Asta nu era acolo.
‎Rulota era acolo.
‎Urăsc să-i rostesc numele.
‎N-aveți idee ce efect are.
‎M-am mutat după ce am terminat liceul.
‎Iar mama mi-a spus că l-a părăsit.
‎Mama a venit unde locuiam și a spus
‎că vrea să-mi arate ce făcuse el.
‎Unchiul și mama m-au rugat să mă întorc
‎la rulota din Galveston.
‎Era complet distrusă.
‎Dar nu asta voiau să-mi arate de fapt.
‎Mama mi-a arătat un loc pe perete.
‎A explicat că în perete era o gaură.
‎Iar Clyde privea prin gaură,
‎se uita la mine.
‎În toate dățile când mi se părea ‎că cineva trage cu ochiul,
‎de fapt nu eram nebună.
‎Unchiul ne-a dus pe mine și mama
‎la poliția din Galveston
‎cu fotografiile developate de el.
‎Un bărbat din birou
‎mi-a luat declarația ‎și pe urmă m-a expediat.
‎Mi-am îndeplinit rolul.
‎L-ar fi putut aresta.
‎Aș fi putut depune mărturie…
‎despre toate ororile pe care le făcea.
‎Și nimeni nu a făcut nimic.
‎Când un bărbat a rănit grav un copil,
‎n-ar trebui să mai aibă ocazia ‎să rănească alt copil.
‎Și totuși, bărbatul care a răpit-o ‎și ucis-o pe Laura era încă în libertate.
‎Era începutul unui an foarte rău.
‎15 IULIE 1997
‎TREI LUNI DE LA DESCOPERIREA ‎CADAVRULUI LAUREI SMITHER
‎Era o zi ca oricare.
‎Fiica mea Kelli l-a lăsat pe Alexis.
‎Țin minte c-am zis:
‎„Te iubesc, scumpa mea. ‎Îți doresc o zi bună. Vorbim după-amiază.”
‎Și acestea au fost ultimele cuvinte ‎pe care i le-am adresat.
‎Kelli Cox e mamă, fiică ‎și a dispărut misterios.
‎În iulie 1997,
‎fără știrea cuiva din Houston,
‎o femeie pe nume Kelli Ann Cox ‎a dispărut din Denton, Texas.
‎Mergea într-o vizită ‎la închisoarea municipală
‎cu clasa ei de drept penal.
‎Când s-a dus la mașină,
‎i s-a defectat cheia ‎și n-a putut intra în mașină.
‎Kelli și-a sunat iubitul de aici ‎să-i aducă cheia de rezervă.
‎E ultimul loc ‎în care a fost auzită sau văzută Kelli.
‎A fost acolo o clipă și-apoi a dispărut.
‎KELLI COX, 20 DE ANI
‎DISPĂRUTĂ ÎN 15 IULIE 1997 ‎DENTON, TEXAS
‎Detectivii i-au scotocit mașina,
‎dar pistele din acest mister ‎par foarte limitate.
‎Polițiștii spun că, ‎deși încă nu și-a contactat familia,
‎nu știu dacă s-a produs o infracțiune.
‎Cred că e prematur să speculăm ‎dacă există sau nu suspecți.
‎Apoi, la aproape o lună ‎de la dispariția lui Kelli,
‎a dispărut Jessica Cain.
‎Adolescenta din Tiki Island a fost văzută ‎părăsind un restaurant Webster.
‎Camioneta ei a fost găsită părăsită ‎pe autostrada Gulf,
‎cu poșeta încă în mașină.
‎Nu pleca nicăieri fără să sune.
‎Îl suna cel puțin pe unul dintre noi.
‎De asta știm că s-a întâmplat ceva
‎și trebuie s-o găsim.
‎Jessica Cain era cu grupul ei de teatru.
‎După ce a plecat, ‎pur și simplu s-a volatilizat.
‎JESSICA CAIN, 17 ANI
‎DISPĂRUTĂ ÎN 17 AUGUST 1997 ‎TIKI ISLAND, TEXAS
‎Am plecat călare.
‎M-au rugat să vin ‎unde a fost găsită mașina Jessicăi Cain
‎să văd dacă găsim un loc ‎pentru un comandament.
‎Altă căutare masivă.
‎Părinții îndoliați, Bob și Gay Smither, ‎s-au alăturat căutării.
‎Nu-l voi uita niciodată pe tatăl Jessicăi.
‎Știam perfect prin ce trecea.
‎Desigur, atunci, speram ‎să se soldeze cu alt rezultat.
‎În '97, când a dispărut Jessica Cain,
‎tata locuia în Tiki Island.
‎Era prietena bună ‎a fostei soții a fratelui meu.
‎Era prietena ei bună.
‎M-am alăturat căutătorilor.
‎Aveam veste și bastoane.
‎Am dormit pe sponci ‎când a dispărut Laura Smither.
‎Și când a dispărut Jessica Cain.
‎Am dormit pe sponci în ultimii 38 de ani.
‎Orice încercau să facă ‎și oricâtă poliție era de față…
‎Azi am inima frântă.
‎…cineva reușea să-și facă mendrele.
‎Căutarea Jessicăi va continua.
‎Cum explicați așa ceva?
‎E cineva sau ceva între noi, un monstru.
‎Cum îl oprim?
‎Normal că simțeam:
‎„Doamne, e același ins ‎care ne-a răpus fetele în Calder.”
‎Cum să fie atâția criminali în serie ‎într-o singură zonă?
‎Îți trec prin cap tot felul de nebunii.
‎Adolescenta din Tiki Island lipsește ‎din dimineața de 17 august.
‎Când într-o comunitate ‎se întețește o suspiciune,
‎când oamenii trăiesc cu frica în sân
‎și se întreabă cine e criminalul,
‎te simți măcinat pe dinăuntru.
‎Eram în zona căutării Jessicăi Cain ‎în parcul Jack Brooks.
‎Era o tânără,
‎se întorcea acasă după o ieșire.
‎Era vădit singură.
‎M-a făcut să mă gândesc…
‎la ce a pățit mama.
‎La toate lucrurile pe care i le-a făcut.
‎Știu că pe de o parte se temea, ‎dar el, când pleca,
‎lipsea mult,
‎iar ea îl primea înapoi mereu.
‎Odată, s-a întors
‎plin de sânge și cu un cuțit însângerat.
‎Iar el…
‎I-a spus mamei: „Iar am făcut-o.”
‎După ce s-a întâmplat cu Ellen Beason,
‎cu antecedentele lui penale
‎și cu ce mi-a făcut mie,
‎nu știu.
‎Nu știam dacă Laura Smither, ‎Jessica Cain și Kelli Cox
‎aveau legătură cu crimele din Calder Road.
‎Dar trebuia să luăm în calcul ‎că puteau avea legătură.
‎Dacă era aceeași persoană, ‎de ce ar trece atâta timp din '91,
‎când a fost găsită Anonima, până în '97?
‎Acum are alt mod de operare,
‎nepunând cadavrele pe câmp.
‎RĂMĂȘIȚELE LAUREI SMITHER
‎Aveam mai multe întrebări ‎decât răspunsuri.
‎După dispariția Laurei,
‎poliției din Friendswood ‎i-au fost semnalate mii de piste.
‎Aveau o sumedenie de suspecți ‎pe care-i cercetau.
‎Dar nu aveau cu ce să-i lege de crime ‎sau să-i elimine.
‎După uciderea recentă a Laurei Smither ‎și căutarea Jessicăi Cain,
‎Robert Abel se teme ‎că poliția va încerca să-l lege de crime.
‎Poliția declară că rămâne suspect ‎în cele patru crime din League City.
‎În comunitate se discuta încă mult ‎pe tema lui Robert Abel.
‎E de înțeles că Tim Miller a crezut ‎că Robert Abel e criminalul.
‎Aveam toate motivele ‎să credem că ar putea fi implicat.
‎Nimeni n-a încercat mai mult decât Tim ‎să arate că Abel e criminal.
‎Era o clădire metalică acolo.
‎A cerut multe excavații și săpături ‎pe proprietatea lui Abel.
‎A cerut poliției să-l interogheze mai dur.
‎Cele 17 luni în care nu a știut ‎unde era Laura i-au sfâșiat inima.
‎Iar ideea că alte familii trec ‎prin același lucru
‎și cunoașterea faptului ‎că adesea poliția nu-și face datoria
‎ca să găsească oamenii și cadavrele ‎e atât de…
‎greu de acceptat pentru el.
‎Așa că iese și face treaba cu mâna lui.
‎O mare parte a frustrării și durerii lui
‎s-a canalizat ‎în această răzbunare contra lui Abel.
‎A decis să-l hărțuiască pe Abel ‎și-l suna, îi lăsa mesaje vocale.
‎Am pe cineva care urma să vină acolo
‎să te ducă la Las Vegas, ‎să te snopească până acolo
‎și să te ucidă.
‎Și să te pună într-o dună de nisip.
‎Tim era convins că e pe calea cea bună.
‎Pune un semn…
‎Pune un semn chiar în dreptul gardului.
‎Am scotocit de multe ori proprietatea,
‎crezând că poate-s îngropate ‎mai multe cadavre acolo.
‎A mobilizat o armată pestriță de voluntari ‎ca să facă o săpătură.
‎Trecem prin sită ‎fiecare grăunte de țărână.
‎Împrumutase un excavator.
‎Cineva a adus un grup de câini ‎specializați în căutarea cadavrelor.
‎Eliberați, câinii s-au bulucit ‎într-un singur loc.
‎Găsiseră ceva.
‎Toată lumea s-a pus pe săpat ‎în zona cu pricina.
‎Au dezgropat o poșetă ‎și niște haine femeiești.
‎Tim a crezut ‎că erau obiectele altei victime,
‎dar nu a putut-o dovedi, ‎nimeni nu a putut.
‎Până la urmă, ‎Abel a fost atât de îngrozit și de speriat
‎încât a cerut ‎un ordin de protecție contra lui Tim.
‎DL MILLER A DECIS ‎SĂ RĂZBUNE PERSONAL MOARTEA FIICEI SALE
‎SOLICIT PROTECȚIE DIN PARTEA POLIȚIEI
‎Abel a dus ani în șir ‎această viață tragică.
‎Era renegatul din League City.
‎Până ce i s-a umplut paharul.
‎Și-a închis pista ecvestră Stardust.
‎S-a mutat la ferma familiei ‎din alt comitat texan
‎ca să scape de League City.
‎În vara lui '97,
‎încă nu se făcuse nicio arestare ‎în cazurile din Calder Road.
‎Acum avem încă două tinere răpite,
‎Kelli Cox și Jessica Cain.
‎Știu că cineva știe ceva.
‎Dacă știți ceva despre Jessica, ‎luați-ne, vă rog, povara asta de pe inimă.
‎Și uciderea Laurei Smither.
‎Rezistăm cât de bine putem.
‎Toate agențiile din zonă ajutau. ‎Nu că nu se sileau.
‎A sărit în ajutor poliția din Houston.
‎Era… Toți puneau osul la treabă.
‎Și n-au avut noroc la început.
‎MAI 1997
‎Webster, Urgențele.
‎Da, doamnă. Veniți la Waffle House.
‎Tocmai a venit cineva ‎și a spus că a avut loc o răpire.
‎A fost la toate știrile.
‎O femeie fusese la un butic ‎în seara aceea.
‎Un bărbat stătea acolo cu ochii pe ea.
‎S-a întors în dubiță să plece.
‎Mașina ei a început ‎să facă figuri pe drum.
‎A tras pe dreapta.
‎Tipul de la butic se duce la ea zâmbind ‎și spune:
‎„Aveți pană de cauciuc. Pot să v-ajut?”
‎Dintr-o dată s-a trezit ‎cu el în spatele ei
‎ținându-i la gât un cuțit.
‎A băgat-o forțat în camioneta lui
‎și a demarat în trombă pe I-45.
‎Sunt la Waffle House?
‎Sunt afară în parcare.
‎Are nevoie de ambulanță. Nu poate merge.
‎Au cules-o din mijlocul autostrăzii, ‎au zis.
‎Numele femeii e Sandra.
‎Ce a făcut Sandra a fost ‎momentul crucial al investigației.
‎Am nevoie de unități ‎pe West Nasa Road 959.
‎O femeie a sărit dintr-un papuc alb.
‎Număr necunoscut, ‎văzut mergând spre nord pe 45.
‎Subtitrarea: Andrei Albu