V roce 1991
si přes Vražedná pole vyjela dvojice na koních.
A něco tam ucítili.
Volali policii.
A pod stromem na Vražedných polích
se našlo další rozkládající se tělo.
Čtvrté tělo nalezené na stejném místě.
V tuto chvíli jde o neznámou ženu.
Víme jen, že je to běloška vysoká asi 157 centimetrů.
Policie se domnívá, že poslední oběti, kterou označují jako druhou neznámou,
bylo něco mezi 30 a 50 lety.
Už tu byly ty tři dívky, které se našly na Vražedných polích,
a k tomu podivné úmrtí Ellen Beasonové.
Bylo to jako déjà vu, stalo se to znovu.
Nález toho dalšího těla byl šokující.
Tělo je jedno ze čtyř, které se objevilo na poli u League City
mezi lety 1983 a 1991.
Nějaký vrah si vytvářel vyhlídkovou cestu po svém vlastním hřbitově.
Co se tu dělo?
Mělo to vážný dopad na komunitu,
hlavně mladé ženy.
Vyděsilo vás to.
Vzpomínám si, jak jsem jednou večer plakala,
protože jsem nechtěla vyrůst.
Nechtěl jsem být velká, protože jsem měla strach.
Pořád se objevovala těla.
Dívky pořád mizí.
A my musíme něco udělat.
Ten člověk pořád chodí kolem a pořád unáší děvčata.
Proč?
Ten strach byl až hmatatelný.
Vypadalo to jako dílo geniálního, ale zvráceného sériového vraha.
DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
Případy Vražedných polí u Calder Road jsou jako černá skvrna
pro League City, byly to nevyřešené případy vražd.
Ale Tim Miller měl pár tipů, kdo by mohl být zodpovědný
za smrt jeho dcery a dalších tří obětí.
Clyde Hedrick pracoval v Calderu pro stavební firmu.
Clyde se často zdržoval v League City
v Texas Moonu i všech dalších různých barech.
Byl v té době Clyde vnímán jako podezřelý
z vražd u Calder Road?
Na to jsem nedokázal odpovědět, protože šlo o otevřený případ
a nemohl jsem k němu nic moc říkat.
Obecně vám můžu říct,
že policie se nijak rychle nemá k eliminování podezřelých.
Jako vyšetřovatelé nemůžeme jen tak někomu uvěřit
a spustit okamžité vyšetřování.
Musíme provádět metodické vyšetřování a pokračovat podle důkazů.
POLE U CALDER ROAD
První tři těla byla objevena během dvou let,
všechna do 50 metrů od sebe.
Asi o pět let později
bylo nalezeno na tom samém pozemku čtvrté tělo,
ale bylo to o sto metrů dál.
Je napojená na další tři, nebo je to oběť jiného vraha?
Někoho, kdo četl o Texaských vražedných polích
a rozhodl se přihodit na hromadu vlastní oběť.
Dívčí těla byla nalezena v pokročilém stadiu rozkladu.
S pomocí zubních záznamů identifikovali Lauru Millerovou
a Heide Fyeovou.
Ale první ani druhá neznámá se neshodovaly s případy pohřešovaných osob v okolí.
League City mělo málo zdrojů, malé policejní oddělení.
Nedokázali ji identifikovat. A navzdory skutečnosti, že v roce 1991
neexistovala možnost provést testy DNA,
policie v League City nenakládala s důkazy správně.
Nemají co testovat.
Prozatím jsou klíčem k vyřešení vražd na Vražedných polích
zřejmě tyto dvě rekonstruované hlavy.
Policie z League City vyzkoušela různé techniky k identifikaci
první a druhé neznámé.
Prováděla se rekonstrukce lebky,
zkoušeli na ni dát hlínu, aby viděli, jak mohla reálně vypadat,
a doufali, že se z toho podaří odvodit nějaké stopy.
Máte-li jakékoliv informace,
či vám jedna nebo druhá neznámá připadá povědomá, kontaktujte policii League City.
Spousta lidí je pobouřená, že tyto ženy ani nebyly identifikovány.
A jak to, že nikdo nezjistí, kdo je zabil?
Pozornost měla za následek vytváření většího tlaku
na policii v League City, aby v těchto případech jednala.
Dnes večer se vyšetřovatelé podívají zblízka
na podobnosti v případech a předají podklady FBI.
To, že šlo o sériové vraždy, poskytlo vyšetřovací pravomoci FBI.
Jel jsem dělat rozhovor se šéfem operativní skupiny FBI v Houstonu.
Pokud jste reportér, nikdy se do kanceláří FBI nedostanete.
Proč mě pozvali na rozhovor s ředitelem FBI?
Protože nevěděli, co dělat.
Nemohli z místa.
Zejména doufali, že se jim dostane jisté publicity,
že se někdo ozve a řekne:
„Vím, kdo tohle všechno dělá.“
Profilování je technika, při které zvláštní agenti rozebírají místo činu.
Využívají informace k sestavení charakteru vraha.
FBI vytvořila profil vraha z Killing Fields.
SÉRIOVÍ SEXUÁLNÍ DELIKVENTI
V mnoha směrech to odpovídalo tomu chlapovi, co žil na Calder Road.
Podle sestaveného profilu FBI usuzovala,
že vrah nejspíš žije poblíž Vražedných polí
a že si pořizoval výstřižky z novin k případu,
že se chová nadřazeně
a že má problémové vztahy se ženami.
Policie v League City řekla:
„Máme tu muže, který vlastní ty dvě nemovitosti u Vražedných polí.
Bude chytrý, bude mít špatné vztahy, bije zvířata.“
A agent FBI zareagoval: „To by mohl být váš člověk.“
Volala mi policie z League City.
Řekli mi: „Heleďte, vedlo nás to k jedinému člověku, Clydeu Hedrickovi.
Ale teď máme na radaru dalšího chlapa, Roberta Abela.“
Robert Abel byl skvělý bývalý vědec NASA.
Pomohl zkonstruovat moderní raketu Saturn,
která vynesla astronauty na Měsíc.
Než bylo v roce 1991 nalezeno tělo druhé neznámé,
Robert Abel vlastnil pozemek kde byla Vražedná pole.
Z části si udělal jízdárnu.
Robert vzbudil podezření, protože hodně spolupracoval.
Nabídl pomoc policii, včetně vybavení, posekání porostu,
dělal, co mohl.
Pořád se vnucoval do vyšetřování
což je něco, co občas vrazi dělají.
A v historii Roberta Abela bylo pár věcí,
kvůli nimž byl podezřelý.
Měl tři bývalé manželky.
Jedna exmanželka řekla, že jí vyhrožoval zabitím.
když mu nechtěla dopřát sex.
Jeho bývalé ženy říkaly, že mlátil koně,
a že když jeden z koní pošel,
nechal ho rozkládat se na louce
stejně, jako to bylo s těly dívek na Vražedných polích.
Tak pojď.
Jdeme.
Tim vážně šel po Clydeu Hedrickovi,
kvůli případu Ellen Beasonové.
A mluvil o něm i s policií.
Clyde vždy popíral, že by byl pachatelem vražd u Calder Road.
Nebyla tu žádná snaha, vyšetřit ho kvůli ostatním zločinům.
Kvůli profilu FBI, když byla nalezena druhá neznámá,
se na Clydea Hedricka tak trochu zapomínalo.
Všichni si v té době mysleli, že Abel byl v případu lepší podezřelý.
A najednou člověk, kterého jsem vážně podezíral,
povídá: „Panebože. Jestli já jsem se nemýlil.“
Na základě profilu FBI a výpovědí dvou bývalých manželek
policie prohlásila, že vrahem je Robert William Abel.
Policie v League City vydává veřejné prohlášení,
že sexuálním sériovým vrahem
by mohl být Robert Abel, vědec z NASA,
který stojí za zabitím těchto čtyř mladých žen
na Vražedných polích nedaleko jízdárny.
No a když se dostalo
těmto případům tolik publicity, protože doteď se o nich nemluvilo,
policie na odděleních i podél silnice I-45
začala přemítat, jestli ten Abel je chlapík,
který spáchal jejich nevyřešené vraždy.
Jste zodpovědný za čtyři těla, která se našla na tomto pozemku?
Ani náhodou.
Tým policistů mu prolezl pozemek
a snažil se najít trofeje, kadeře vlasů,
něco, co by Abela neoddiskutovatelně spojilo se zločiny.
A našli podivné věci.
Staré novinové články o vraždách na Calder Road.
Našli lidské zuby
se zlatými korunkami.
A našla se zbraň ráže .22.
A první neznámá byla zastřelena zbraní ráže .22.
Jenže když bylo po pitvě,
soudní lékař z Galvestonu, doktor Korndofer, vyvařil kulku,
když vařil kosti.
A tím pádem přišel o důkazy,
takže ji nemohli porovnat se zbraní.
Asi tam nebyla zbraň, ze které by se ještě kouřilo a ukazovala na Roberta Abela.
Podle mě nenašli žádné důkazy, že to opravdu udělal.
Policie nemohla nic dělat.
Chtěl jsem poznat toho vědce z NASA, kterého obvinili v soudním dokumentu,
že je sériový vrah.
Tak jsem mu zavolal a čekal, že mi zavěsí.
A on mi povídá: „Přijeďte sem.“
Tady vzadu, v téhle oblasti,
je místo nálezu Laury Millerové.
Šli jsme na Vražedná pole a chodili od jednoho hrobu k druhému.
Ta dívka Heide Fyeová byla údajně nalezena tady.
Měl sešit plný výstřižků
a čtyři fotky, které pořídil, když se našla ta těla.
Řekl jsem mu: „Spousta lidí by si myslela, že mi ukazujete trofeje.“
A on odpověděl: „Ne, ukazuji vám výzkum, který jsem dělal, abych pomohl.“
Zničehonic přišli ti lidé a tvrdili, že zapadám do profilu zločince,
konkrétního zločince.
Sériového vraha těch čtyř dívek.
A najednou vypadal…
stejně uštvaně jako já.
Tak jsem si řekl:
„Nehraje tu pro mě jen divadýlko?“
Nebo je to jen vědec?
Co hledá důkazy, aby mohl dokázat, co se stalo.
Co se stalo na jeho pozemku?
Nakonec policie neměla důkazy, že by cokoliv z toho Abel udělal.
Je podezřelý.
Možná není zodpovědný za zabití těch žen
a možná za to zodpovědný je.
Takže je pořád ve hře.
Pořád plave v bazénu plném podezřelých.
V League City byl nadále podezřelý.
Ale co se stalo? Nic.
Noční můra v mnoha ohledech spočívá v tom, že rodiče truchlí dál.
Ani vám neřeknu, kolikrát jsem prohledal tuhle nemovitost
v naději, že najdu Lauřino oblečení nebo její řetízek na krk.
Chodil jsem tam v polední pauze. Chodil jsem tam večer.
Býval jsem tam uprostřed noci a křičel z plných plic:
„Jsem tady. Pojď pro mě, ty zbabělče.“
Šestkrát jsem střelil do země.
Doufal, že někdo zavolá policii.
Nikdo nepřišel.
Vzpomínám si, že jsem tam mnohokrát byl,
došel až k tomu kříži a říkal: „Lauro, prosím, nezlob se na tátu.
Už sem nemůžu chodit.
Musím se rozloučit. Musím dát svůj život zase dohromady.“
No a když jsem odcházel…
najednou slyším hlásek, co říká: „Tati, nechoď pryč. Prosím.“
To byl tak trochu začátek úvah:
„Třeba můžu pomoct rodinám,
kterým se ztratí někdo blízký.“
Když jsem přijela do kanceláře EquuSearch, strávil se mnou celý den,
mluvili jsme o Lauřině smrti a o tom, co to udělalo s ním a jeho rodinou
No a taky o tom, proč založil EquuSearch.
Dělal to, aby zachraňoval ostatní.
Proč od toho prostě neodejdeš?
Jednoduše se na to vykašli.
Všichni mě znají jako Tima, pana EquuSearche.
Už jsem ztratil svou identitu. Nevím, kdo je Tim Miller.
Nenechal jsem toho.
Vybralo si to daň, ale já to nevzdal.
Snažil jsem se rozloučit.
Nedokážu to.
Dal jsem slib Bohu i Lauře, že v tom nikdy žádnou rodinu nenechám.
Jen jsem netušil, že toho bude tolik.
POLE U CALDER ROAD
Dcera si dnes ráno šla zaběhat.
A je pryč déle, než jsem čekal.
Odešla v devět a je 10.04?
Jo. A takhle dlouho běhat nevydrží.
V dubnu 1997 si Laura Smitherová, 12letá baletka, šla zaběhat,
v blízkosti svého domu ve Friendswoodu,
a najednou byla nezvěstná.
LAURA SMITHEROVÁ, 12 LET
ZMIZELA 3. DUBNA 1997 FRIENDSWOOD, TEXAS
Za 20 minut se měla vrátit, protože jsme dělali palačinky.
Měla se vrátit na snídani. Chtěla si před snídaní zacvičit.
Tehdy jsme byli tak naivní.
Okamžitě jsem začala obtelefonovávat lidi, abych jim řekla:
„Laura zmizela. Nemůžeme ji najít. Prosím, pomozte nám ji hledat.“
Všechno bylo vzhůru nohama.
Nic nedávalo smysl.
Netušili jsme, kde je, nemohli jsme ji najít.
Den začal srdcervoucím pohledem,
Gay Smitherová, zmáčená deštěm,
rozdávala letáčky a doufala, že někdo zastaví, vyslechne ho a pomůže.
Dny po Lauřině prvním zmizení
jsou tak trochu v mlze
té hrůzy, co jsem měla v hlavě.
Nikdo si nechce přiznat, že se něco takového stalo.
Byla jsem prostě hysterická.
Chodila jsem, hledala a jen tak vykřikovala Lauřino jméno.
Lauro!
Nenašli jsme ji.
Bylo jí skoro 13.
Místní říkali, že takové věci se v jejich malé komunitě nedějí.
To město označovali za jedno z deseti nejbezpečnějších míst.
Lidi tady nezamykali.
Friendswood je jedním z těch malých měst podél silnice I-45.
Podle své pověsti…
je obzvlášť bezpečné.
Založili ho kvakeři,
lidé, kteří věřili, že mír je ta správná cesta.
Když se potom při běhání ztratí 12letá dívka,
přijde obrovské rozhořčení.
Když máte zodpovědnost,
a teď mluvím za celý tým,
najdete v sobě maximální odhodlání
najít pohřešovaného a udělat vše, co zákon dovoluje.
V těchto případech obvykle
říkají: „No jo, vaše dcera utekla z domova.“
Tohle byl neobvyklý případ a policie ho začala ihned řešit.
Policie Friendswood, Úřad šerifa v okrese Harris.
A teď do toho zapojili i FBI.
Když se ztratila,
naše jednotka přestala řešit narkotika a začala ji hledat.
Pro naši komunitu to byla velká událost.
Zkuste vytvořit řadu.
Komunita ve Friendswoodu se spojila, aby společně pomohli hledat.
Dobrovolníci pročesávají hustý podrost i bahno.
Ten, kdo ji má, může unést další dítě.
Nechceme, aby si tím vaše rodiny procházely.
Město se semklo
a 6000 lidí se dalo do pátrání po dívce.
Během pár dní to bylo 6000 lidí
včetně jednotky mariňáků.
Je to strach z neznámého, který musíte překonat, ale…
tato ubohá rodina
potřebovala odpověď.
No, vyvezli jsme psy
a chtěl jsem je trochu povodit, potrénovat je kolem jezera.
Zachytili jsme nepříjemný zápach.
A mysleli jsme, že je to mrtvé zvíře ve vodě, nebo něco takového.
Můj syn, Jason, povídá: „Zvířata nemají ponožky.“
Důkazy na místě činu zahrnovaly stříbrný prsten s iniciálami
a bylo jasné, že ta mladá žena měla rovnátka.
Mé oddělení se domnívá, že ta mladá nalezená žena
je Laura Kate Smitherová.
Ztratila se 3. dubna 1997.
A teď bylo 20. dubna.
Takže 17 dní…
pekla.
Už dlouho jsme se na to nedívali.
Podívejte na tu tvářičku.
Je roztomilá.
Miluji tuhle fotku.
Do mého života zasáhla Boží ruka, abych mohla být Lauřina máma.
To byl první malý recitál.
Během představení čtyřikrát převlékala kostým.
Pamatuju si to.
Lauře byl rok.
A její matka zemřela na rakovinu prsu.
Její táta, Bob, byl taková emoční troska.
V jeho životě to bylo moc těžké období.
Takže jedna z babiček řekla: „Musíme mu pomoct sehnat chůvu.“
Tak jsme se poznali.
Laura mě okamžitě zaujala a našli jsme k sobě cestu.
Pamatuju si, jak jsem s ní ten den, co jsme se poznali, seděla na podlaze.
Prostě jsme měly propojení.
Hned jsem si ji oblíbila.
Asi Červená karkulka.
O čtyři měsíce později jsme se vzali.
Divočina.
A já se ohlížím zpátky a říkám si, že jsem byla cvok.
Byla jsem cvok.
Následující rok jsem ji adoptovala.
Zářilo z ní světlo.
Byla to pro mě pocta, že jsem byla Lauřinou mámou.
Jen bych si přála…
aby to najednou neskončilo tak, jak se to stalo.
Když nás to postihlo,
dostali jsme trest doživotí.
Lauřina vražda je náš doživotní trest.
Lauřina vražda je jen jedním z nejméně 35 dosud nevyřešených případů
v oblasti tří okresů, které se týkají nezvěstných či mrtvých mladých žen.
Pátrání po Lauře znamenalo, že naše oblast se stala známou
jako region plný pohřešovaných osob.
A to vyvolalo mnoho otázek
ohledně toho, co se děje a jak se ty věci řeší.
O těch nevyřešených vraždách píše reportérka z Houston Chronicle.
V závěru přidává i mapu a vkládá
nevyřešené případy podél silnice,
čímž chce upozornit na větší problém.
Tím je, že se z žen stala lovná zvěř,
i skutečnost, že jejich vraždám se často nedostává pozornosti.
Tehdy jsme se dozvěděli, že existují i další případy,
kde se lidem vůbec nedostalo pomoci.
Měli jsme špatný pocit z toho,
že mou tetu Heide vylíčili tímto způsobem.
Stopařka, uprchlice, servírka z baru.
Všechny ty škatulky v sobě mají něco negativního.
Vážně reagovali, jako kdyby
nebyla dost důležitá, aby k jejímu hledání nasadili všechny zdroje.
Na pár věcí, které říkala
o těch dívkách policie z League City, nikdy nezapomenu.
Heide byl závislá na drogách, Laura známá útěkářka
a obě neznámé byly prostě tulačky.
A to dává někomu oprávnění je zabít?
Jsou to nechtěné děti? Říkal jsem: „Ne, Laura tohle nebyla.“
U mladistvých, kteří se projevují nějakým kriminálním chováním nebo užívají drogy,
nebývá jejich zmizení bráno tak vážně jako u někoho mladšího,
u koho se nepředpokládá tenhle druh riskantního chování.
To platí i dnes.
To znamená, že ten člověk udělal něco, co způsobilo jeho vraždu.
Že jde o osobu, která, z toho či onoho důvodu,
je pro naši společnost méně důležitá.
Laura Smitherová prostě působila tak zranitelně.
Byla to hodná holka z dobré rodiny a dobré čtvrti.
Ta reakce byla mnohem silnější.
Byl to pocit beznaděje.
Když jste nezachránil Lauru Smitherovou vy, tak kdo tedy?
Ti muži, kteří si přicházejí pro naše děti, přicházejí si pro naše dcery,
se nedají zastavit.
Vlajky vlají na půl žerdi, neboť téměř celý Friendswood
truchlí nad ztrátou 12-leté dívky.
Je tu teď nové vyšetřování vraždy.
Když se objeví zprávy o Lauře Smitherové,
všichni opět mluví o Vražedných polích.
A pak všichni mluví o I-45.
Všichni mluví o tom, že dál umírají dívky
a proč nikdy nepřijdou na to, kdo je zabíjí.
Je tu někdo, kdo krade děti a vraždí malé dívky,
a tohle musí přestat.
Ovlivnilo to mou dceru. Ovlivnilo to celé naše město.
A jak by nemělo?
Bylo to šest let,
co byla u Calder Road nalezena těla.
A kolem kroužil strach: „Panebože, ten člověk se vrátil.“
Zase jsou unášeny ženy.
Nikoho za to neženou k odpovědnosti.
Takže tu byla spousta strachu a úzkosti.
Kdyby vaše dítě někdy zmizelo,
máte vzorek jeho DNA a otisky prstů?
Friendswood zasáhla panika,
když školský úřad nechal rozdat ty soupravy,
s nimiž rodiče mohli odebrat dětem otisky a kadeř vlasů,
aby v případě, že se dítě ztratí,
měli alespoň důkazní materiál v podobě otisků a vlasů,
které by pomohly identifikovat tělo.
Kdo a proč zabil 12letou Lauru Smitherovou?
To je otázka, která pronásleduje policejního šéfa Jareda Stouta.
Komunita musí zvýšit svou bdělost.
Policie a hasiči pracují na vypuštění jezírka.
Hledají všechno, co by je přivedlo na stopu nepolapitelného podezřelého.
Policie vytvořila seznam všech sexuálních delikventů
v Galvestonu a Harris County i v přilehlých oblastech
a nakonec jich měli pěkných pár tisíc.
Neměla jsem ten výraz ani ve slovníku, sexuální delikvent.
Nebyl součástí mé reality.
No ale stal se mou realitou.
Množství sexuálních delikventů v naší oblasti bylo obrovské.
Zvlášť, když jste žena,
tak s vámi rodiče mluví o bezpečí, o opatrnosti,
o tom, že máte chodit ven s přáteli,
držet se na silnici, když už jste ve věku, že můžete řídit.
Vzpomínám si, že když se matka vdala za Clydea,
táta se mě zeptal, jestli Clyde někdy ublížil mně nebo bratrovi.
A tehdy jsem to moc nechápala.
To jsou oni.
Když moje matka žila po bytech v Dickinsonu,
jezdili jsme tam na návštěvu.
A je tam i plovárna.
Clyde mě s bratrem vzal plavat.
Můj bratr byl na jednom konci bazénu a já poblíž Clydea.
Povídá: „Běž pod vodu. Musím ti něco ukázat.“
A já: „Dobře“.
Tak jsem šla pod vodu.
Tehdy si stáhl plavky a odhalil se…
A KDYŽ JSEM TO UDĚLALA, ODHALIL SE
Pod vodou.
Utíkala jsem zpátky domů.
Můj bratr běžel hned za mnou. Vběhla jsem do bytu.
Řekla jsem to matce.
Pohádali se.
Clyde to popřel.
Moje matka věřila všemu, co jí řekl.
A bolelo to, že jí na mě nezáleželo.
Končím.
S tímhle místem.
Když se podíváme na charaktery lidí, kteří jsou podezřelí
z případů podél koridoru I-45, vidíme nějaká témata.
Vidíme muže, kteří byli dominantní, násilníky, kteří byli přelétaví.
Lidi jako Clyde Hedrick.
Hedrick zapadá do profilu lidí, o kterých jsme mluvili,
které to přitahovalo do Houstonu v 70. a 80. letech,
když se tu hodně stavělo.
Už byl ve vězení na Floridě.
Obvinily ho nejrůznější bývalé manželky a přítelkyně,
ze zneužívání a násilného chování.
MOBILNÍ DŮM
Tady to je.
Tady to bylo.
Tohle místo se hodně změnilo. To tam nikdy nebylo.
Ten přívěs tam byl.
Nerada říkám jeho jméno.
Nemáte tušení, jaké to je.
Po maturitě jsem se odstěhovala.
A matka mi řekla, že ho opustila.
Moje matka přijela tam, kde jsem bydlela, a říkala,
že mi chce ukázat, co udělal.
Takže mě strýc a matka požádali, abych se vrátila
do přívěsu v Galvestonu.
Byl v naprosto dezolátním stavu.
Ale tohle mi ukázat nechtěli.
Moje matka mě upozornila na jisté místo na zdi.
Vysvětlila mi, že ve zdi je díra.
A Clyde se díval skrz tu díru,
díval se na mě.
Celou tu dobu, kdy jsem měla pocit, že mě někdo sleduje,
jsem nebyla blázen.
Můj strýc mě s matkou odvezli
na policii do Galvestonu
i s fotkami, které vyvolal.
Jeden muž v kanceláři
si zapsal mou výpověď a pak mě poslal pryč.
Udělala jsem, co jsem mohla.
Mohli ho zatknout.
Mohla jsem vypovídat…
o všech věcech, co prováděl.
A nikdo nic neudělal.
Myslím, že když člověk vážně ublíží dítěti,
neměl by už mít možnost ublížit jinému dítěti.
A přesto muž, který unesl a zabil Lauru, byl pořád venku.
Byl to začátek vážně špatného roku.
15. ČERVENCE 1997
TŘI MĚSÍCE PO OBJEVENÍ TĚLA LAURY SMITHEROVÉ
Bylo to jako každý den.
Moje dcera Kelli nám přivezla Alexis.
Vzpomínám, že jsem říkala:
„Mám tě ráda, zlato. Hezký den. Odpoledne se zase uvidíme.“
A to byla poslední slova která jsem jí řekla.
Kelli Coxová je matka a dcera, která záhadně zmizela.
V červenci 1997,
aniž by ji kdokoliv v Houstonu znal,
zmizela v Dentonu v Texasu žena jménem Kelli Ann Coxová.
Šla na prohlídku městské věznice
se svou třídou trestního práva.
Když vystoupila z auta,
nemohla najít klíče od práce, nemohla najít klíče od auta.
Kelli zavolala svému příteli, aby jí přivezl náhradní klíče.
Tohle je poslední místo, kde někdo viděl nebo slyšel Kelli.
Jako by tam v jedné chvíli byla a pak zmizela.
KELLI COXOVÁ, 20 LET
ZMIZELA 15. ČERVENCE 1997 DENTON, TEXAS
Detektivové jí prohledali auto,
ale stopy k téhle záhadě se zdály být hodně omezené.
Policie tvrdí, že i když dosud nekontaktovala rodinu,
nemohou s jistotou říct, jestli došlo k zločinu.
Myslím, že je opravdu předčasné spekulovat, zda existují podezřelí.
A když od Kelliina zmizení uplynul téměř měsíc,
zmizela Jessica Cainová.
Dospívající dívku z Tiki Islandu naposledy viděli v restauraci Webster.
Její auto bylo později nalezeno opuštěné na Gulf Freeway,
kabelka byla stále uvnitř.
Bez zavolání by nikam nešla.
Volala by minimálně jednomu z nás.
Proto víme, že se něco stalo
a že ji musíme najít.
Jessica Cainová s ní byla v divadelní skupině.
Když odešla, jako kdyby se vypařila.
JESSICA CAINOVÁ, 17 LET
Vyjeli jsme si na koních.
Požádali mě, abych se vydal tam, kde byla nalezena Jessica Cainová,
a zkusil najít místo pro velicí středisko.
Další velké hledání.
K pátrání se přidali truchlící rodiče, Bob a Gay Smitherovi.
Nikdy nezapomenu na Jessiina tátu.
Přesně jsem věděla, čím si prochází.
V tu chvíli jsem samozřejmě doufala v jiný výsledek.
V roce 1997, když Jessica Cainová zmizela,
žil můj táta na Tiki Islandu.
Byla to dobrá kamarádka bývalé ženy mého bratra.
Její výborná kamarádka.
Přidala jsem se k pátrací skupině.
Měli jsme vesty a vycházkové hole.
Když zmizela Laura Smitherová, moc jsem toho nenaspal.
Ani když zmizela Jessica Cainová.
Za posledních 38 let jsem toho moc nenaspal.
Bez ohledu na to, o co se pokoušeli, i kolik tam bylo policistů…
Bolí mě z toho dnes srdce.
… se někomu podařilo překročit linii.
Pátrání po Jessice bude pokračovat.
Jak to vysvětlíte?
Je mezi námi někdo, nebo něco, nějaké monstrum.
Jak ho zastavíme?
Samozřejmě, že jsem cítil:
„Panebože, je to ta samá osoba, která dostala u Calderu naše dívky.“
Říkáte si, jak může být tolik sériových vrahů v jedné oblasti?
Hlavou se vám honí tolik šílených věcí.
Dospívající dívka z Tiki Islandu byla pohřešovaná od 17. srpna.
Když vám v komunitě narůstá podezřívavost,
když se lidi pořád ohlíží přes rameno
a přemýšlí, kdo je vlastně vrah,
tak trochu vás to požírá.
Byla jsem v oblasti, kde se v Parku Jacka Brookse hledala Jessica Chainová.
Byla to mladá žena,
která se vracela domů.
Byla úplně sama.
Nutilo mě to přemýšlet,
co se stalo mé matce.
Co všechno jí udělal.
Vím, že měla strach, ale když odjel,
když byl dlouho pryč,
vždycky ho pustila zpátky.
Jednou se vrátil,
byl celý od krve a měl krvavý nůž.
A taky…
řekl mé matce: „Udělal jsem to zas.“
Po tom, co se stalo Ellen Beasonové,
a s jeho kriminální minulostí
i s tím, co provedl mě,
fakt nevím.
Nevěděli jsme, jestli má Laura Smitherová, Jessica Cainová a Kelli Coxová
napojení na vraždy u Calder Road.
Ale samozřejmě jsme museli předpokládat i tuhle možnost.
Jestli to byla ta samá osoba, proč to časové rozmezí od roku 1991,
kdy našli první neznámou, až do roku 1997?
Teď používá jiný způsob provedení,
neukládá těla na pole.
OSTATKY LAURY SMITHEROVÉ
Měli jsme víc otázek než odpovědí.
Poté, co se ztratila Laura,
volaly na policii do Friendswoodu tisíce lidí, kteří měli nějaké stopy.
Měli spoustu vážných podezřelých, které prošetřovali.
Ale neměli nic, co by je spojovalo nebo eliminovalo.
Po nedávné vraždě Laury Smitherové a pokračujícím pátrání po Jessice Cainové
se Robert Abel obával, že se policie pokusí ho s těmi zločiny spojit.
Podle policie byl nadále podezřelým ze čtyř vražd u League City.
V komunitě se o Robertu Abelovi pořád hodně mluvilo.
Takže je pochopitelné, že Tim Miller považoval Roberta Abela za vraha.
Měli jsme veškeré důvody si myslet: „Panebože, může tu být spojitost.“
Nikdo se nepokoušel víc dokázat, že Abel je vrah, než Tim.
Vzadu byla ta plechová budova.
Chtěl, aby na Abelově pozemku proběhla spousta vykopávek.
Chtěl, aby ho policie vyslýchala víc.
Těch 17 měsíců, kdy nevěděl, kde je Laura, mu úplně zlomilo srdce.
A představa, že si tím procházejí i další rodiny,
spolu s vědomím, že policie často nedělá, co je třeba,
aby bylo možné najít lidi i těla, je…
pro něj těžko snesitelná.
Proto chodí ven a dělá to sám.
Spousta jeho rozčarování a žalu
se přesměrovala do touhy po pomstě vůči Abelovi.
A rozhodl se, že bude Abela mučit, takže mu zavolal a nechal vzkaz.
Mám člověka, který je schopný sem přijet, unést vás do Las Vegas
a celou cestu tam vás mlátit
a pak zabít.
A pak vás zahrabat do písečné duny.
Tim byl přesvědčen, že je na správné cestě.
Dobře, dejte…
Dejte sem značku, do místa, kde je plot.
Tolikrát jsem ten pozemek prohledal
a říkal si, že tam možná budou pohřbená další těla.
Dal dohromady takovou nesourodou armádu dobrovolníků na vykopávky.
Prosívali jsme každé zrnko hlíny.
Půjčil si od někoho bagr.
Někdo přivedl skupinu psů, kteří dokázali vystopovat mrtvoly.
Když vypustili psy, všichni se sešli v jednom místě.
Něco našli.
Takže všichni začali kopat po okolí.
A objevili ženskou kabelku a dámské oblečení.
Tim si myslel, že jde o věci jiné oběti,
ale nemohl to dokázat, nikdo to nemohl dokázat.
Nakonec byl Abel tak vyděšený,
že si zažádal o ochranný příkaz, aby si Tima udržel od těla.
ŽÁDÁM POLICII O OCHRANU
Abel strávil léta v tragických podmínkách.
Byl vyvrhelem League City.
Nakonec si řekl, že toho má dost.
Zavřel koňské stezky Stardust.
Odstěhoval se na svůj rodinný ranč do jiného texaského okresu,
aby se všichni zbavili League City.
V létě roku 1997
ještě nedošlo v případech od Calder Road k žádným zatčením.
A teď tu máme další dvě unesené mladé ženy,
Kelli Coxová a Jessica Cainová.
Vím, že někdo něco ví.
Každý, kdo ví o Jessice, odberte z našich srdcí bolest.
A vraždu Laury Smitherové.
Postupujeme co nejrychleji.
Každá agentura v okolí pomáhala. Nikdo nelenil.
Přijela pomoct i policie z Houstonu.
Byli zapojení všichni, ale nejdřív se jim nedařilo.
KVĚTEN 1997
Webster 9-1-1.
Ano, paní. Musíte přijet do Waffle House.
Někdo právě dorazil a tvrdí, že došlo k únosu.
Bylo to všude ve zprávách.
Nějaká žena byla ten večer v obchodě.
Stál tam muž a tak nějak ji pozoroval.
Vrátila se do auta, aby odjela.
Na silnici si auto dělalo, co chtělo.
Zastavila.
A chlapík ze samoobsluhy šel s úsměvem k ní a povídá:
„Máte prázdné kolo. Můžu vám pomoct?“
A než se vzpamatovala, stál za ní
a držel jí u krku nůž.
Přinutil ji nastoupit,
sešlápl plyn na podlahu a vydal se s ní po silnici I-45.
Jsou ve Waffle Housu?
Jsou venku na parkovišti.
Potřebuje sanitku. Nemůže chodit.
Našli ji prý uprostřed dálnice.
Ta žena se jmenuje Sandra.
Díky Sandře došlo ve vyšetřování k velkému pokroku.
Potřebuju jednotky na 959 West Nasa Road.
Žena vyskočila z bílého pickupu.
Registrační značka neznámá, naposledy jel po 45 na sever.
Překlad titulků: Petr Miklica