Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Počeće špicom i glasnom muzikom...
Špica će imati gomilu imena jer će film koštati milijardu.
I biće gomila posebnih efekata.
Biće gotivnih akcionih scena.
Ali neće biti ljubavnih jer su ljubavne scene užasne.
I da, biće poznatih glumaca
koji izvode lude vratolomije
poput skakanja sa svemirskog broda u atomsku bombu.
I onda slede imena koje nemate vremena da čitate
jer je to sve dugo i postaje dosadno.
Uglavnom, i onda ide:
Anželo predstavlja "Anželove pustolovine"...
Grozno. Pokušaću ponovo.
Anželo predstavlja "Pustolovine pustolova Anžela".
Današnja epizoda nosi naziv
"U potrazi za Svetim gralom".
Zdravo, deco. Ja sam Anželo,
najveći svetski pustolov.
Moja misija je da pronađem legendarni Gral večnog života
dok prolazim džunglom u kojoj opasnost vreba na svakom ćošku.
Ovde!
Tamo!
Anželo, pojedi i idi da opereš zube.
Niko ne naređuje Anželu.
Mala.
Molim? -Ništa.
Ne jedi tako brzo, boleće te stomak.
Hvala vam, Vaša mudrosti, na tom dragocenom savetu.
Sad mi recite gde mogu da pronađem legendarni Gral večnog života.
Možeš da ga pronađeš u podnožju Ðavolje slavine,
ali moraš da se vratiš
jer te tamo čeka smrt.
Znaj da se Anželo ničega ne boji!
U redu. Smesta ću.
Dušo, možeš da podgreješ Eli hranu?
Moram da pošaljem mejl.
U redu.
Jer treba nahraniti malu tigricu!
Gde je Leo?
Ne verujem! Leo, dođi da jedeš!
Leo, odmah dolazi!
U redu, nisam gluv.
Šta je to bilo?
Povik Debilmena, mog večnog neprijatelj?
Draga, na koliko?
Kao i inače.
U redu.
"Kao i inače".
Nakon što je osamnaest puta izbegao smrt,
Anželo napokon ugleda predmet svoje čežnje.
Sveti gral!
Da, skoro je spremno.
Ko želi ovaj ukusni tost?
Pustolov Anželo je skoro stigao
kad odjednom...
Džinovska tarantula!
Šta radiš, Tupavi?
Debilmen!
Debilmen je Anželov zakleti neprijatelj.
Sastavljen je od mnoštva delova drugih debila.
Slatki mali pauk.
Da vidimo kako izgleda zgnječen.
Ne, ne smeš da naudiš malim stvorovima!
To ćemo još videti, Tupane!
Niko me ne naziva Tupanom!
Tupan! Tupan!
Ne uzrujavaj se.
Zdravo, Sofi.
Posredi je nešto ozbiljno?
Šta je lekar rekao?
Nema nade? Stvarno?
U redu. Stižemo što pre.
Šta je, ljubavi?
Zvala je moja sestra. Mami je loše.
Neće se izvući.
Zašto mama plače?
Razvodite se?
Zvala je vaša tetka.
Baka je bolesna.
Lekar kaže da je veoma ozbiljno.
Baka bi mogla... Kako da to kažem?
Moramo tamo pre nego što...
Umreće? Ima li rak?
Baterija joj se ispaznila?
Baka će umreti?
Svet bez bake je nezamisliv.
Baka živi na selu gde ima mnogo divljih životinja.
Upomoć, bako!
Vanzemaljci koji sisaju mozgove me živog jedu!
Prekasno!
Izuj se pre nego što uđeš.
Baka uvek vara na kartama.
Varala si!
Dokaži.
Ponekad baka i ja gledamo filmove koji nisu za decu.
Sad će ti biti jasno zašto me zovu Mesar Ragnar!
Ne gledaj. To nije za tebe. -Bako!
Baka daje odlične savete.
Ako moraš da doneseš važnu odluku,
slušaj svoj unutarnji glas.
Uvek će ti reći šta je ispravno.
I ako te iko gnjavi, učini ovo.
U redu, bako.
Baka mi stalno daje bombone.
Koja ruka?
Nemoj da kažeš mami.
Obećavam.
Ti si moj mali zloćko!
Ali, povrh svega,
daje divne zagrljaje koji mirišu na baku.
Zar nismo već prošli tuda?
Sranje!
Tata je rekao ružnu reč.
Šta je rekao?
Rekao je "sranje".
Anželo je rekao ružnu reč! -Začepi, glupane!
Ti si glupan, tupane!
Zašto nikad ne koristiš GPS?
Ne zovi me tako, budaletino!
Tupane!
Tupane! -Začepi!
Svaki put isto.
"Ne treba mi GPS.
Neće mi mašina govoriti kuda da idem".
Pa se vozimo ukrug.
Prekinite!
Bravo.
Sve je u redu, dušo.
Svima nam treba pauza.
Pauza za piškenje!
Odvratno! Užas!
Na opasnom putovanju u prošlost, Anželo otkriva svet
naseljen strašnim stvorenjima.
Napokon ću moći da posmatram guštera "detritus rex"
u njegovom prirodnom staništu.
Pođite sa mnom.
Na putu smo. Kasnimo,
ali sad ćemo uključiti GPS.
Pozdrav. Ja sam Mark 7, vaš računarski sistem.
Na prvom izlazu skrenite levo.
Idemo.
Svi ste tu? -Da.
Zaboravili su me?
Vratite se!
Zaboravili ste me!
Istrunuću ovde okružen smećem.
Sam i napušten.
Preživeću hraneći se raskvašenim starim krimpirićima.
Čitav život će mi biti užasan.
Šta ja to čujem?
Odustaješ?
"Šmrc, izgubljen sam!"
Saberi se, Anželo!
Moraš da pobediš nedaće poput ove metalne šipke.
Pustolov se smeje opasnosti u lice.
Pustolov nikad ne odustaje.
Pustolov uvek pronađe svoju baku!
U redu. Naposletku, pustolov sam.
Stižem, bako!
Baka živi na jugu. Znam jer je uvek toplo.
A jug je...
Tamo!
Zdravo! Ko si ti?
Čekaj me!
Idem s tobom!
Hej! Ideš prebrzo!
Divno!
Kakvo je ovo mesto?
Kuda ideš?
TAJANSTVENA ŠUMA
Oprez! Oprez!
Oprez! Kraljevstvo je pod napadom!
Ne, ne napadam vas. Ne znam gde sam.
Tiho! Nas nećeš zavarati. Poslao te Ultra, đavole!
U napad!
Stanite!
Jao!
Bodi! Bodi!
Dosta!
Upomoć!
Izgubio si, đavole!
U redu, sam si to tražio!
Ne! Gorim!
Ne, samo ću pocrneti.
Strateško povlačenje!
Šta čekaš, vojniče?
Mamice!
Beži!
Crveni mravi nikad neće zaboraviti vašu plemenitu žrtvu.
Mamice!
Vozite preblizu ivici puta.
Moraš li stalno da pričaš?
Vreme je relativan pojam, posebno za nas s velikim potencijalom.
G. Sveznalica, G. Najbolji u razredu,
G. Hvalite me usta moja!
Imate pravo.
Ja sam najnovija generacija veštačke inteligencije.
Moja veštačka inteligencija je superiornija od vaše.
Moje greške ne prelaze 0,01 odsto.
Znači, možeš da pogrešiš.
Verovatnoća je gotovo ravna nuli.
Ali slažemo se da je to moguće?
Tehnički jeste. Ali, kao što sam...
Možda grešiš kad kažeš da možeš da pogrešiš.
Ne razumem. To je apsurdno.
Kuda sad?
Skrenite desno.
Ne, skrenite levo.
Odluči se, genijalče!
Kakvo je ovo suludo mesto? Moram odavde!
Brzo, jug!
Dosta!
Dosta mi je!
Prestani s tim lupanjem.
To nisam bio ja, kunem se.
Oprostite, g. Ptico. To sam bio ja.
Oprostite.
Šta ti se dogodilo, dečače?
Zašto si tako ljut?
Moram kod bake koja je veoma bolesna.
Ali izgubio sam se.
Tvoja nevolja me dirnula.
Vinuću se u vazduh i vodiću te odozgo.
Hvala, lepo od vas.
Gore u svod nebeski!
Jeste dobro, g. Ptico?
Jesam.
Navikao sam.
Ali vi ste veverica!
Dobro si to uočio. To je moja tragedija.
Sanjam o tome da sam ptica.
Od detinjstva sanjam o tome da letim poput ptice.
Nikad se nisam osećao kao veverica. Duboko u sebi sam ptica.
Prestani da sanjariš, Fabrise. Moraš da skupiš žirove.
Odlučio sam da kažem ocu.
Kad odrastem, biću ptica.
Šta? Veverice ne lete!
Skupljamo žirove.
Zato nas je Bog veverica stvorio.
Potajno sam počeo da se oblačim u pticu.
Ali jednog dana me otac uhvatio.
Sramota!
Šta će susedi misliti? -Dušo...
Ne želim više nikad da te vidim!
Odlučio sam zauvek da odem i slobodno da letim.
Zdravo, luzeri! Videćemo mogu li da letim ili ne.
Ne zaboravi da pišeš, Fabrise!
Događa se ponekad da nisi ono što bi trebalo da budeš.
Srećno, sinko.
Možda postoji način.
Baka mi je rekla da nikad ne smeš da odustaneš od snova.
Nikad!
Prebacujem se u način supermozga!
Ne da mi se.
U redu. Imam ideju.
Fabrise, vrati se! Mogu da ti pomognem.
Da mi pomogneš? Da letim?
Stvarno? -Da.
Pogledaj.
Oprosti.
Mali čvor.
I eto.
U redu. I sad?
Letim?
Letim!
Ja sam ptica!
Najbolji si, Anželo!
Letim!
Napokon sam na nebu.
Šta vidiš odozgo?
Put?
Vidim...
Šta vidiš?
Vidim...
Nešto kao...
Šta? Ponovi!
Strašno je!
Ponovo sam usnio onaj strašni san.
Da sam ostario.
Pogledao sam se u ogledalo i lice mi je bilo potpuno naborano.
Sve je bilo obešeno.
Bio sam star!
Da, da.
Probudio me strašni vrisak.
I znate šta? To sam ja vrištao.
Smirite se. Duboko dišite.
Tako. Bio je to samo ružan san.
Imate pravo. Još uvek sam mlad i zgodan.
Prijao mi je razgovor. Opet sam spreman
za totalno uništenje.
Još uvek osećam agresiju.
Predlažem da se vidimo opet naredne sedmice.
Nema potrebe. Dobro sam.
Zdravo! Znamo se odnekud?
Možda.
Osećam iskru među nama.
Sad se stidim.
Sigurno izgledam užasno.
Nimalo, mislim da si predivan.
I ja to mislim za tebe.
Kakva je situacija?
Broj 41, izveštaj!
Nema ni traga Izvoru besmrtnosti.
Jedno od naših njuškala ga je lociralo, ali onda...
Šta onda? -Puf! I nestao je.
Nestao?
Nesposobnjakoviću!
Ti, iza! Nesposobnjakoviću!
I ti, nesposobnjakoviću! Nesposobnjakovići!
Gomila nesposobnjakovića! Svi ste vi nesposobnjakovići!
Okružen sam nesposobnjakovićima!
Ponekad sam tako umoran.
Kao da me niko ne razume.
Niko me ne voli.
Volimo vas.
Stvarno? Onda mi pevajte.
Pevajte mi himnu Ultre.
Jedan, dva, tri, četiri...
Ultra...
Ti si Ultra...
On je Ultra...
Obožavam ovaj deo! Naježim se!
On je stvarno Ultra...
Ultra, Ultra...
Ultra drag, Ultra...
Ultra zgodan, Ultra strava...
Ultra, Ultra...
Poželim da marširam i sve da sklonim s puta.
Ultra... Pevajte sa mnom!
Ultra...
Ultra, on je stvarno...
Šta je to?
Jeste li videli? Letim!
Pronađite mi taj izvor, nesposobnjakovići!
Izvor.
Dosta mi je ovoga.
Samo se vrtim u krug, sve izgleda isto.
Dosta mi je!
Kad nema više nade,
možeš jedino da jedeš bombone dok ne povratiš.
Ne verujem!
Ostavi, to je moje!
Ne diraj! To je moje!
Imam te!
Imam te! To je moje, lopove!
Mamice!
Zdravo, kako si?
Ja sam Anželo. A ti?
Gu.
Imam osećaj da baš voliš bombone.
Nema sumnje. Voliš bombone.
Kao i ja.
Šteta što je ostala samo jedna.
Pobedio si. Otvori usta.
To! Baš pristojno!
Gu?
Put.
Hvala, Gu.
Izvor, izvor.
Ima li koga?
Ne, nikoga!
Baš smešno.
Izvor, izvor.
Izvor!
Mamice!
Otpor!
Izvore moj mali, napokon sam te našao.
Da, teci preko mene.
Šta? Nisam ništa učinio!
Generale Ultra, jedno od njuškala je uništeno.
Još jedno?
Opet taj Otpor! Nisam putovao svemirom samo da...
Moje tablete!
Nema veze. Uskoro ću se rešiti svih tih štetočina.
Kako napreduje Ultraminator?
Kao i predviđeno, generale Ultra. Biće gotov...
Na vreme.
Ja sam kriv, oprostite.
Navika.
Zdravo, deco.
Ja sam pustolov Anželo i vratio sam se.
Završio sam u paralelnom svetu gde svuda vreba opasnost.
Ovog puta zapravo!
Ali ništa ne može da me zaustavi
da pronađem voljenu baku.
Odalamiću u nos svakoga ko se usudi da mi stane na put.
Razgovaraš sam sa sobom?
Šta je tako smešno?
Ja sam Zaza. A kako se ti zoveš?
Ja sam Anželo.
To si bila ti!
O čemu ti?
Ti si uništila robota.
Otpor!
Ne, sve si pogrešno shvatio.
Da, to si bila ti!
Imala si masku, ali prepoznajem te.
Nisam to bila ja. -Jesi.
Nisam. -Jesi.
Dobro, bila sam ja, ali moj identitet mora da ostane tajan.
Iz sigurnosnih razloga.
Ultra ima oči svuda.
Želiš da znaš tajnu?
Pa...
Odvratno! Šta je s tobom?
Dužnost zove!
Ne pokušavaj da me zadržiš, vereniče moj!
Otpor!
Letim!
Ja sam ptica!
Letim!
Ulazite u Dolinu "oćaja".
Da, sinko. Tamo je...
Dolina "oćaja".
"Oćaj" je pogrešno napisan.
Piše se s "č".
Greška, sinko? Siguran si?
Da. Piše se "očaj".
Ne vidim grešku.
Ni ja je ne vidim, Franki.
Mladi prijatelju,
sigurno žarko želiš da čuješ o istoriji Doline očaja.
Sa "č".
Pa... -I mislio sam.
Franki predstavlja
Strašnu istoriju Doline očaja.
Dolina očaja nekada se nazivala Dolina radosti.
Zdravo!
Toj je bilo mesto gde se lepo živelo.
Pazio nas je Šumski duh.
Bili su to dobri, stari dani.
Zdravo.
Jednog dana se pojavio Ultra.
Rekao je da šuma pripada njemu
i da se nosimo.
Zašto je to učinio?
Jer želi da pronađe Izvor života.
Izvor života? Šta je to?
Sedi i tišina.
Izvor života
jeste čudesan izvor koji može da te izleči od svake bolesti.
Neki tvrde da može da izleči i smrt.
Niko ne zna gde je.
Niko ne zna da li stvarno postoji.
To je velika misterija.
I sad nam je ostala samo Dolina očaja.
Sjajno, zar ne? - Niste pokušali da ga zaustavite?
Šta možemo protiv njegovih mašina?
Ništa, Franki.
To je tužna priča.
Šta si mislio?
Nemaju sve priče srećan kraj.
Imaš pravo, Franki.
Nemaju sve priče srećan kraj.
Šta radiš, nesrećniče?
Ne znaš da se iz Doline očaja niko ne vraća?
Sa "č"!
Moram da pronađem baku.
Odajmo počast Anželovoj hrabrosti
koji će se, rizikujući svoj život, suočiti s strašnim mukama.
Vruće mi je.
Hlad!
Unutarnji mir.
Zdravo, g. Oblače.
Mogu li da se sklonim u vaš hlad?
Sad je bolje. Hvala.
Pod suncem je bilo strašno vruće.
Možete li malo da pustite kišu
da malo osvežite ovo mesto?
Gledaj, mladiću. Nije tako jednostavno.
Potrebni su određeni uslovi
da oblak pusti kišu. A to mi sad nije prioritet.
Stvarno? Koji vam je prioritet?
Da naučim da kanališem ljutnju.
Šta ste rekli? Šta želite da naučite?
Jesi ti gluv?
Rekao sam da moram da naučim da kanališem ljutnju.
Unutarnji mir.
Smiren sam.
Unutarnji mir.
Zar ne moraš nekuda da ideš, mali?
U redu.
Kako bi padala kiša, oblak mora da bude tužan. To je sve.
Doviđenja, sinko.
Da ste tužni, padala bi kiša?
Da.
Šta vas rastužuje?
Šta me rastužuje?
Rastužuje me, na primer,
priča o princezi zaključanoj u tornju
koja čeka princa na belom konju.
Zašto me tako gledaš? Misliš da su takve priče bezvezne?
Razumem! Misliš: "Oblak voli bezvezne priče".
Zar ne?
Nimalo! I imate svako pravo da volite bezvezne stvari.
Šta? Bio sam tu smiren i onda se pojaviš ti
i ismejavaš me?
To me naljutilo!
Upomoć!
Hteo si kišu, derište!
Sad ćeš je dobiti!
Stižem, prijatelju!
Ja ću te izvući odande!
Fabrise!
I onda sam...
Promašio!
Šumske vesti!
Koje vam donosi Franki.
Neverovatno! Dolina očaja
ponovno se rodila iz pepela.
Kome dugujemo to čudo?
Anželu, poznatijem kao Tupko.
Vratio je život u ovu beživotnu pustinju.
Ko je on?
Nemamo nikakvog Tupka
u bazi podataka.
Niko meni neće stati na put, g. Tupko!
Pronađite ga i dovedite mi ga!
Anželo se probija kroz maglu...
Ne sluteći da bi mogao da se pojavi strašni grabljivac.
Ko je tamo? Upozoravam vas! Stručnjak sam za kung fu filmove!
Zdravo, mladiću.
Ovo ti je srećan dan. Ukazaće ti se divna prilika.
Stvarno?
Pred tobom je čuveni Duh iz močvare.
Mogu da ti ispunim tri želje.
Ispunjavam i najluđe snove.
Videćeš sjajne recenzije na mojoj internet stranici.
Dakle, sinko, koja ti je najveća želja? Da budeš nevidljiv?
Da budeš snažan poput slona? Da budeš vrhunski fudbaler?
Želim da se moja bolesna baka oporavi.
Kako slatko!
Kako presladak dečačić!
Želi da njegova bolesna baka ozdravi.
Danas je tvoj srećan dan.
Imam eliksir
koji može sve da izleči.
Sve? Stvarno?
Da, apsolutno sve.
Zubobolju, alergiju na polen, gojaznost,
mršavljenje, velika stopala, nesanicu,
otvorene prelome...
Leči li od smrti?
Da.
Apsolutno. Ovaj eliksir može da izleči od smrti.
Znam! To je voda iz Izvora života.
Tačno! Shvatio si, dečače.
To je voda s Izvora onog-nečeg.
Imaš novca?
Da, imam ušteđevinu u torbi.
Moje! Sve je moje!
Sve je moje! Moje!
U redu, dogovoreno.
Još samo jedna stvar. Nema reklamacija ni povraćaja novca.
Spasiću te, bako!
Dragi moj Tupko.
Čini mi se da ste se uvalili u nevolju.
Ne zovem se Tupko!
Znajte, mladiću. Kad napadnete Ultru,
završite...
Završite...
Kao prašina!
Razbijen u atome!
Jer ništa ne može da odoli
Ultri! Uništitelju svetova!
Za koga radiš?
Za Otpor?
Otpor? Nikad čuo.
Reci ili ću te uništiti!
Izgubljen sam. Tražim bolesnu baku.
Začepi!
Proputovao sam kosmos u potrazi za Izvorom besmrtnosti.
Uništio sam čitave planete u nadi da ću ga pronaći,
ostavljajući za sobom uništenje i nesreću.
I konačno, nakon svih ovih godina lutanja,
ugledao sam ga.
Legendarni izvor je ovde, u ovoj jadnoj šumi
nastanjenoj nevažnim stvorenjima.
Ovo je moje oružje masovnog uništenja hlorofila:
Ultraminator!
Ispunjena najnovijom generacijom kiseline,
ova bomba će u trenutku sve uništiti.
Neće ostati ništa od ove šume
kao ni trag život u njoj.
"Pazi."
"Beži".
"Gorim!"
Uništenje!
Sve će nestati za tren oka.
I kad ničeg ne ostane na površini,
Izvor života će se napokon ukazati.
Zločesti ste! Zločesti!
Baka kaže da nešto ne štima s glavama zlih ljudi.
Govori gluposti. S mojom glavom je sve u redu.
Moja glava je u redu, zar ne?
Recite nešto!
Zločest!
Uništiću te!
Na reciklažu!
Kako me to stresira.
A od stresa se stari.
Moje tablete!
Pustite me! Zar ne vidite da vam je šef lud?
Morate da ga zaustavite.
Mi smo roboti.
Ako ne poslušamo...
Zdravo. Kako ste?
Odvoženje smeća.
Treći put ove sedmice.
Vidi, vidi! Imamo goste.
Neispravan proizvod za reciklažu.
To sam i mislio.
Pođi sa mnom, smeće.
Nisam smeće.
Upadaj.
Šta će mi se dogoditi?
Ništa strašno.
Otvorićemo ti lobanju, promenićemo čipove,
uklonićemo suvišno oko,
i zamenićemo to nestandardno telo.
Onda možeš da se vratiš na posao
i ispuniš svoj robotski životni ciklus.
Oprostite, ali...
Zar ne odvajate otpad? Ja nisam od metala.
Da, od mekane si materije.
Mekane materije odvajamo.
Mamice!
I ti? Zar letenje nije sjajno?
Treba mi tvoja pomoć, Fabrise. Moraš da javiš Otporu.
Ultra će sve uništiti.
U redu. To je posao za...
Nemaš ništa da kažeš, genijalče? Duriš se?
Ne, razmišljam o onom što smo rekli o mojoj veštačkoj inteligenciji.
Stvarno? Dakle?
Čemu sve to?
Možemo li stvarno da kontrolišemo svoju sudbinu,
sve da isplaniramo, organizujemo
i sve da kontrolišemo?
To je vrlo tašto.
Tu je trebalo da skrenete.
Nisi mogao da kažeš? Ti si GPS.
Nije važno odredište,
nego putovanje.
Možemo da promenimo dosadnu muziku?
Ne.
Rekao sam ne!
Umoran sam.
Hladno mi je.
Gladan sam.
Pica!
Pica s četiri vrste sira!
Na posao!
Mušterija.
Vi ste džin, zar ne?
Nekada sam bio džin.
Ali promenio sam posao.
Stvarno? Šta sad radite?
Sada sam agent za nekretnine.
U redu. To objašnjava odelo.
Apsolutno.
Moram da pazim na svoj izgled.
To je važno. Moraju da mi veruju.
Ide vam odlično, moram da priznam.
Hvala.
Želiš da kupiš kuću?
To je sjajna investicija. Uskoro neće biti šume
pa će biti pregršt mesta za gradnju!
Želiš da vidiš moj projekat?
Sam sam ga nacrtao.
U žurbi sam. Moram da se nađem s prijateljima.
Hajde. Samo minut.
U redu, ali brzo.
Sjajno! Svi dokumenti su mi u aktovci.
Aktovka deluje profesionalnije.
Reci mi šta misliš.
Da...
Sjajno je.
Sam sam to nacrtao.
Čak sam nacrtao i dim iz dimnjaka.
Sjajno.
Hteo sam da nacrtam i stepenište, ali zeznuto je.
Zbog...
Perspektive.
Ti tako fino mirišeš?
Sećate se da više ne jedete decu?
Da, ali teško je.
Čak i uz flastere od mesa.
Nemojte tako. Sigurno možete da se oduprete.
Gladan sam!
Imam te!
Znam da si tamo!
Znam taj ukusni miris, mali "suši"!
Gladan sam.
Dođi!
Imam te!
Mamice!
Koji...
Gu!
Odlazi! Moj je!
Tata!
Šta radiš?
Šta? On ti je tata?
Ništa, dušo. Šta misliš?
Prijateljska zafrkancija.
Nije istina! Tvoj tata je hteo da me pojede!
Tata! Obećao si da ćeš prestati da jedeš ljude.
Da, znam.
Nećeš reći mami?
Osim toga, Anželo mi je dečko.
Prestani tako da me gledaš!
Slećemo...
Upozorio sam Otpor, kao što si mi rekao.
Drago mi je da si sad jedan od nas.
Gu, sad je na tebe red. Pozovi šumu!
Danas sam sazvala Veće mudraca
jer je stvar ozbiljna.
Tajni agent Otpora saznao je da je Ultra
usavršio oružje koje sve može da nas uništi.
Prvo nam je oduzeo slobodu
pa uništio stanište, a sad želi da nas istrebi.
Dopustićemo mu?
To je moja kćerka! -Ne!
Moramo da se ujedinimo i borimo se!
Otpor!
Crveni mravi su spremni da krenu u samoubilačku misiju.
Otpor!
Šta misliš, Žožo?
Slažem se s tobom, Franki.
Znao sam.
Otpor!
Više nećemo biti ljubazni!
Apsolutno! Nećemo!
Otpor!
Prodaja kuća nije za mene. Odustajem.
Otpor!
Ako moraš da doneseš važnu odluku,
slušaj svoj unutarnji glas.
Uvek će ti reći šta je ispravno.
Otpor!
Rekao sam "otpor", šta je?
Anželo, koji je plan?
Plan? O čemu govori taj ludak?
Jedini plan je da što pre odemo odavde.
Zar vam nije jasno? Umrećemo!
Umrećemo!
Anželo, jesi li dobro?
Spreman je, generale. Možemo da ga spustimo kad god želite.
Napokon!
Pevajte mi nešto grandiozno, a u isto vreme tragično.
Ja!
To sam ja, Ultra!
Spuštam Ultraminator.
Tri, dva, jedan...
Evo ti sad unutarnji mir, Ultra!
Šta ovaj želi? Ništa ne može da zaustavi Ultru.
Generale. -Šta je sad?
Veliki koren nalazi se
na putu.
Ogromna salata!
Rasporedite bušilice i testere! Rasporedite sve!
Uništite džinovski zeleni pasulj i njegove prijatelje!
Prepuštam to vama, momci!
Sad će postati vruće!
Tačno tu.
Ne diraj zaljubljeni par!
Tri, dva, jedan, sad!
Jesi li dobro? -Svakako.
Korenje popušta.
Ta stvar to ne može da izdrži.
Gubite se! Ovo je privatni posed!
Kakav je ovo užas?
Na moje naređenje...
U napad!
Preduzmite nešto, nesposobnjakovići!
Pljas! Pljas!
U formaciji katapulta!
Bodi! Bodi!
Na meni je! Učinite nešto!
Zgnječite ga!
Promašili ste!
To je bolelo! -Promašili ste!
Ne! Promašili ste!
Pljas, pljas, pljas!
Mogu li da vam pomognem?
Ovo je protiv svih pravila! Spustite me!
Nemate pravo da uđete! Čujete?
Znam da čujete! Prestanite da se pretvarate!
Glavni mozak.
Moramo da smislimo kako da ga deprogramiramo.
Ne brini se. Tehnologija je moja specijalnost!
Deprogramiranje!
Šta se događa? Šta su učinili?
Otpor!
Uništite ih! To je naređenje!
Razumete?
Ne.
Sve ću vas uništiti!
Ne možeš nam ništa, jadni disfunkcionalni mozgu.
Zdravo.
Doviđenja.
Izdajnici!
Nakon svega što sam učinio za njih.
Ali Ultra još nije gotov.
To je Ultra.
Rastrgnuću vas u komadiće!
Izrezaću te na komadiće!
Prestani da se pomeraš!
Zaza, ne!
Ovo je kraj Otpora!
Evo ti! Evo ti!
Ne, Zaza!
Imam te!
Pozdravi se s devojkom, Tupko.
Gledaćeš iz prvog reda kako pobeđujem!
Zbogom!
Niko ne može da pobedi Ultru!
Gu!
Mislio sam da si mrtav.
Ako želiš da pronađeš porodicu, u onom je smeru.
Zdravo.
Možda se vidimo za naredne praznike.
To bi bilo lepo.
Šta? Zašto me tako gledaš?
Vratiću se!
I sve ću uništiti!
Sve ću vas uništiti!
Tebe, prljavi hipiku,
tebe, mutantska veverice
i tebe, odvratna žabo.
Ne možete tako, gospodine.
I tebe, glavonjo, u tom odelu iz muzeja!
Pusti me ili...
Tata!
Anželo Nepokolebljivi je na putu da spase svoju baku.
Više nikad neće biti isti.
I više ga niko nikad neće nazivati Tupko. Inače...
Gu, tu si?
To su teča i tetka. Uplašićeš ih,
pozvaće vojsku
i onda će naučnici izvoditi eksperimente na tebi.
Bakina soba je tamo.
To sam ja, bako.
Anželo, tvoj zloćko.
Tako me zove. "Zloćko".
Pomoći ću ti da ozdraviš, bako.
Imam eliksir koji sve leči. Pa i smrt.
Prazno je!
Franki je imao pravo.
Nemaju sve priče srećan kraj.
Gu?
Moj mali zloćko je tu!
Bako, dobro si?
Naravno.
Zdrava sam kao dren.
Treba počistiti.
Da, Gu je to učinio.
Gu?
Naravno. Gu je Izvor života.
Niko nije znao gde je Izvor života,
ali pustolov Anželo ga je pronašao.
Ne želim da se hvalim, ali taj Anželo je strava.
Odlično se osećam.
Želiš bombone, dušo?
Napokon smo stigli.
Lepo je. Gde smo to tačno?
Potpuno sam izgubljen.
Možda se ovde skrasim.
Mogao bih da se posvetim ekološkoj poljoprivredi. Ili da pravim sir.
Mislio sam da pustim kosu.
Da malo grublje izgledam.
Šta misliš?
Znam, teško je to zamisliti. -Zdravo, tata!
Zdravo, Žan-Klode!
Skinuću aplikaciju pa mi reci šta misliš.
Pazi, druže!
Ups!
Jesmo stigli?
Mama?
Mama!
Tako sam se brinula!
Jesi dobro?
Da, dobro sam.
Zašto me to svi pitaju?
Koji đavo, Tupko?
Niko ne sme da me zove Tupko! - Stvarno?
Šta ćeš učiniti, Tupko?
Ovo!
Idem ja.
Bilo je lepo putovati s tobom.
I mene su obuzele emocije. Toliko si mi toga dao.
Više nisam opsednut svojom veštačkom inteligencijom.
Sad sam gotivan.
"Adios, amigo."
Tata!
Rekla je "tata"!
I tako se završava naša priča.
Dosta dobro, rekao bih. Zar ne, Žožo?
Bez sumnje, Franki.
Vreme je da se Anželo pozdravi.
Hvala na pomoći, Gu.
MEDIATRANSLATIONS