Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Två äpplen
Mellan åren 1832 och 1834, vid en tidig ålder av 22,
den då okända engelske naturforskaren Charles Darwin,
besökte Argentina med Beagleexpeditionen.
Resan, av avgörande betydelse för hans efterföljande teorier,
tillät honom att träffa den välkände Juan Manuel de Rosas.
Brigadgeneralen ledde då en kampanj mot den "otrogna",
under den kritiska period som skilde hans två administrationer åt.
Följande konto är överdrivet
och nödvändigtvis felaktig hypotes om det flyktiga mötet.
Vi måste gå.
Inga.
Nej, vi kan inte lämna det.
Vi har inte avslutat uppdraget.
Jag kunde inte bry mig mindre om vi avslutade vårt jobb eller inte.
Vi måste gå nu.
Iemish!
Var ska de vara?
De har varit där ute...
...evigt
Vilken väg ska vi gå?
Om vi ​​flyttar nu kommer vi fram till lägret innan det blir mörkt
Välkomna!
Det är inte klokt... att gå runt...
...oanmäld.
Det finns många arga...infödda.
Det är inte klokt...
Vi har rådgjort myndigheterna.
Vi har våra introduktionsbrev.
Här ute är papper bra för ingenting.
Knappt någon läser här.
Speciellt de infödda.
Kan du läsa den för mig?
-På vilken grund förväntar du dig att jag ska...? -På den här.
Här ute är papper bra för ingenting.
Ett tält har arrangerats speciellt för dig.
Vi har varit tvungna att lämna några av våra ägodelar i lagunen.
Det är oerhört viktigt att vi får tillbaka dem.
Ja. Vi har redan blivit varnade av våra scouter.
Brigadgeneralen har uppmärksammats.
Han kommer att fatta ett beslut i frågan.
Rosas kommer att förhöra dig så snart han kan.
"Förhöra"?
Vi är i ett främmande militärläger,
ta anteckningar, rita kartor
och stjäla prover och prover. Det är rimligt.
Stöld? Vi stjäl inte.
Dessutom har vi ett fullmaktsbrev.
Det är troligt att den som auktoriserade vår expedition
har redan fått huvudet avskuret.
Ingen vet om oss.
Om han vill förhöra oss, vem ska stoppa honom?
Det kommer sannolikt att göras här, vinden menar jag,
och jag antar att stormarna också.
Jag ber om ursäkt för dröjsmålet
men vi väntade dig inte på några dagar.
En olycka påskyndade vår ankomst.
Charles Darwin, naturforskare.
Rosas...
...naturligtvis.
Föreställde du dig att jag var "vitare"?
blondare?
äldre?
elakare?
Det är lika för alla.
Ta en plats.
-Kommer du från söder? -Ja.
Vi forskade i området runt lagunen,
när en spårare gav oss en heads up.
Du behöver inte vara rädd för indianerna,
vi handlar med dem.
Är det inte förbjudet att handla med indianerna?
Lagens armar är inte så långa här.
Där ute har saker knappast ett namn.
Det är bra för saker att ha ett namn...
...i djupa södern.
Vi har nämnt några saker.
Du namngav dem...
Saker...
och kanske människor också...
tillhör dem som kan namnge dem.
Men lura inte dig själv, herr Darwin,
dessa länder är varken tomma eller jungfruliga.
Namnen är inte definitiva, sir.
De är bara ett sätt att identifiera fynden i naturen.
Jag bär officiella papper från Buenos Aires,
ger oss rätt att genomföra denna typ av utredning.
Buenos Aires styrs inte av någon, åtminstone inte just nu.
Dessutom vet de inte vad som händer här.
Vad du behöver är vårt tillstånd.
Vi är utlänningar, sir.
Det här kriget är inte vår oro.
Du måste vänja dig vid det.
Se...
Här handlar det om gränser och gränser.
I gränsen,
det finns bara två sidor. Antingen är du här...
eller så är du på andra sidan.
Och för att inte ha två fiender,
du måste stå på en av sidorna.
Du bär ett vapen.
Vet du vad...?
Det är inte tillåtet att bära armar här.
Det är en ordning som gäller alla
för att undvika slagsmål och bråk.
Det är inte bra för oss att döda varandra, eller hur?
Fast...
det finns tillfällen då...
det finns ingen annan utväg än att slåss till döds, även bland bröder.
Och varje död är en seger, eller hur?
Om det är ett villkor att stanna i lägret,
mitt vapen står till ditt förfogande.
Behåll det.
Jag vill hellre att du behåller den.
Dessutom är du en gäst.
Jag lovar att inte störa lugnet på denna plats.
Jag är bara en naturforskare på en upptäcktsresa.
Jag skulle kunna använda din hjälp för att få tillbaka mina ägodelar.
Du och dina saker... Jag vet redan om det.
De är vid lagunen.
Jag skickar några män så att de kan få tillbaka din vagn.
Oroa dig inte, mina män tar hand om dina saker.
Nu ska du vila lite, det kan bli en lång natt.
Du tar en fånge med dig.
Jag skickar efter henne, så att du kan träffa henne.
Tack herre,
men det finns ingen anledning att göra det.
Dessutom är jag kristen.
Jag är också kristen.
Jag anser inte att det är kristet att ge bort människor som om de vore egendom.
"Ge bort..."
Vad för slags odjur tror du att vi är?
Självklart ger man inte bort folk.
Hon heter Dora Donovan,
Hon föddes brittisk.
Vi räddade henne från indianerna för ett par veckor sedan.
Vi behöver att du tar henne till Buenos Aires,
så att hon kan återförenas med sin familj.
Det ska inte finnas något hinder, sir.
Så länge hon kan anpassa sig till expeditionens dynamik.
Någon som har levt så länge bland vildar...
...kan lätt tillgodose alla andra monstrositeter utan svårighet.
Nu, vila lite.
Jag ber om ursäkt för att du har påtvingat din tid
men det gäller en konfidentiell fråga.
Du är den enda som bär ett vapen i lägret.
Mr. Darwin...
Jag vill att du dödar Rosas.
Du är den enda som kan klara av det.
-Jag fattar inte. - Det finns inget för dig att förstå
Rosas är din fiende,
åtminstone ditt lands fiende och troligen vårt också.
Tror du att jag är "den andre"?
Den andra?
Den andra Rosas, den riktiga.
Du är ... en falsk?
fejka...
Jag är Mariano Rosas,
Chef för Ranqueles
Jag är en kartograf, en tolk
och en och annan kännare av dessa länder och seder.
Jag har bott i Juan Manuels länder sedan jag var barn,
han är min gudfar.
Jag bär hans namn till hans ära.
Det verkar som om du aldrig har varit så nära en otrogen förut.
Du har fortfarande inte svarat.
Ska du döda Rosas, ja eller nej?
Jag trodde du skämtade sir.
Framtiden för min nation är ingen skratt.
Det är det verkligen.
Lyssna noga,
Rosas vill prata med dig,
att komma ikapp med världens angelägenheter.
Detta kommer att ge oss en gyllene möjlighet.
Han kommer att vara avslappnad.
Trupperna har just återvänt från en kampanj
och är omtumlad av dryck och utmattning.
Jag har två hästar redo att ta oss snabbt till säker mark.
Om sex dagar är vi säkert i Chile.
Du har förväxlat mig med någon annan, sir.
Och på ett sätt så kränker det mig.
Jag vet inte vilket intryck du har av mig.
Jag har inget motiv att döda mr Rosas,
men framför allt är jag ingen mördare.
Är du inte engelsk?
-Gör det mig till en mördare? -Inga,
som ger dig ett motiv.
Rosas var och kommer alltid att vara en fiende till britterna.
Ditt lands intressen skulle gynnas mycket
om Rosas skulle elimineras.
Varför antar du att vi har intressen i ditt land?
Du namnger våra floder, våra berg. Du tar med din gud,
dina skepp seglar våra hav,
dina arméer landar på våra stränder...
Vad skulle du annars kalla det än intresse?
Förutsatt att du har dina skäl,
Jag försäkrar dig, du har ännu inte hittat mördaren.
Någon gång måste man vara trogen landets mandat.
För min del vet jag att jag förr eller senare måste möta den kristna.
Här har du chansen att vara trogen ditt lands intressen.
Jag är ledsen sir, men jag tror att du pratar med fel man.
Sov på det, Mr. Darwin.
Sov på den.
Du har hela natten på dig att bestämma dig.
Ursäkta mig, jag trodde att du var en av de vildar som attackerade mig.
Jag ville bara hjälpa dig med dina saker.
Vad har du i de där lådorna?
Sten, växter, skalbaggar,
ben, blommor, insekter, fåglar...
Jag brukade samla på fjärilar när jag var barn.
På sätt och vis gör jag det också.
Har du någonsin undrat om det gjorde ont varje gång du sticker dem?
Jag brukade ägna timmar åt att titta på dem.
spåra varje liten linje i deras design,
förvånad över varje nyckfull drag av naturen.
På samma sätt som de såg på mig, dag efter dag,
försöker hitta varje liten skillnad,
petade på var och en av dem tills de fick nog.
Då gick det upp för mig,
det finns ingen bättre välsignelse än att bli bortglömd.
När jag kommer hem, förutsatt att den fortfarande existerar,
det första jag ska göra är att bli av med min fjärilssamling.
Förlåt, jag presenterade mig inte,
Jag är Dora Donovan.
Jag hoppas att du accepterar mig på din resa tillbaka till Buenos Aires.
Min vistelse här har blivit för lång.
Det kommer att vara ett nöje att ha dig med oss.
Vad har du i de där lådorna?
Prover av hittills okända arter,
åtminstone i Europa.
Kan jag se dem?
Bara om du är säker på att de inte kommer att få tillbaka dåliga minnen.
För tillfället har jag inga andra typer av minnen.
Får jag?
-Känner du mr Rosas? -Ja, självklart.
Det sägs mycket om honom.
Är någon av dessa berättelser sanna?
Vad tror du att jag skulle kunna säga?
Är inte alla blinda när de omfamnas av passion?
Jag talar om herr Rosas passion, inte min egen.
Vad är det som rör herr Rosas passion?
Förutom att leda dessa barbarer mot andra barbarer.
Det är inte lämpligt för en kristen nation att genomföra en utrotningskampanj.
Du är oförsiktig att inte respektera ditt tillstånd som gäst.
Jag menade inget illa, miss Donovan.
Men låt oss hålla med om att ryktena om herr Rosas metoder...
...har väckt för mycket misstankar.
Vissa säger att han är en patriot,
villig att ge sitt liv för sitt land om det behövs.
Medan andra...
...säg att han är en brutal, blodtörstig, makthungrig mördare.
Den sanna Rosas måste vara någonstans mellan dessa två bilder.
Det är ett stort territorium.
Är det inte varje man, Mr. Darwin?
Tror du att mannen som kommer tillbaka till England...
...sitter samma man här med mig?
Jag antar att han inte kommer att vara särskilt annorlunda.
Du är fortfarande oförsiktig med att underskatta ödets nycker.
Hur som helst,
Det är svårt för mig att acceptera våld
i jakten på ett till synes värdigt slut.
Jag är född i England.
och jag var inte olik någon av dessa graciösa unga kvinnor
du vet och längtar efter.
Skulle du tro att någon av dem skulle döda, bara för lite mat?
Våld är aldrig obefogat.
Den berömda återställaren av lagarna i provinsen Buenos Aires
genom arbete och nåd av den federala revolutionen...
...gör sin närvaro märkbar under parollen....
I dessa länder gör även skuggor som de vill.
...död åt vildarna, galna och förrädiska unitarerna...
Vår mest utmärkta, allsmäktige...
...Brigadgeneral Don Juan Manuel de Rosas är närvarande.
-Herr. Darwin, det är ett nöje att träffa dig. -Nöjet är mitt.
Fröken Donovan...
-Jag har fått höra att du inte är ensam. -Det stämmer.
Jag är i sällskap med expeditionens illustratör.
Varför är han inte här?
Han gör just illustrationer av lägret.
Mitt i natten.
Mitt i natten, sir. -Engelsmannen är beväpnad -
Han är en minst sagt sällsynt person.
Förhoppningsvis kommer dessa illustrationer att vara gynnsamma för oss.
Det är lite rörigt här för tillfället.
Jag ska se till att utelämna de som är föga smickrande.
Jag bär med mig några brev skickade av ambassadören.
Jag hoppas att de inte är en krigsförklaring.
Jag antar att de skulle använda en mer kvalificerad budbärare för den uppgiften.
Var inte så säker,
Jag är säker på att de skulle skicka någon de kunde avvara.
Man vet aldrig hur en fiende kan reagera
eller vilka avsikter en budbärare kan ha.
Jag har mina introduktionsbrev också
Inget behov, min gode man.
Vad kan två utlänningar göra på en sådan ogästvänlig plats,
det är inte respektabelt?
Jag ber dig, var försiktig.
Svampar, Hymenophallus svampar .
Det luktar ett avhugget huvud.
Bara av nyfikenhet, och naturligtvis, om det inte är något besvär,
Kan du visa några av dina prover?
Fosforescerande insekter.
Även efter halshuggning fortsätter deras ringar att lysa.
Dessa tvetydiga varelser oscillerar
mellan djur- och växtriket.
Vissa varelser förvirrar oss.
De verkar vara människor, men i verkligheten är de djur.
Det finns också djur som verkar mänskliga.
Vi är alla djur, om jag får säga det, fröken Donovan.
-Jag är en, du är en. -Brigaden är en.
Har vi inte alla matat från vår mamma vid födseln?
Men Gud har skapat oss till sin egen avbild.
Det vore kätteri att jämföra oss med dem.
Det är svårt att känna och förstå Gud.
Naturen, å andra sidan, erbjuder sig fritt för våra ögon.
Jag observerar det ödmjukt.
Det här är den konstigaste i min orkidésamling.
Den heter ' Rugorosa Sensualis '.
Den har fått sitt namn efter sitt provocerande sätt att gödsla på.
När det är dags för Rugorosa att befruktas,
det börjar ändra färg,
blir mer rosa,
dess stigmas tjocknar,
dess kronblad blir mer köttiga, flexibla,
och allt avger en intensiv, parfymerad fukt.
All denna display är så att dess pollenrör kan komma fram
och befrukta angiospermen.
Hej, herr Darwin,
det är ett ganska skamlöst beteende.
Naturen har ingen skam, herr Rosas,
Endast varje individs kraftfulla och ohämmade drivkraft.
Det absolut viktigaste är artens kontinuitet.
Det räcker, Mr. Darwin.
Kommer du att äta middag med oss?
-Naturligtvis. -Fröken Donovan...
Vi ses då. Ursäkta mig.
Ursäkta mig.
Komma in.
Det verkar som om din vän inte har bråttom att träffa mig.
Han arbetar nog fortfarande med sina illustrationer.
Jag hoppas att du inte har stora förhoppningar angående kvaliteten på vår mat.
Kampanjen tvingar oss att vara sparsamma.
Och säg mig, hur behandlar vårt ogästvänliga landskap dig?
Öknen har sina fördelar,
det har ännu inte kontaminerats av mänsklig närvaro,
vilket möjliggör extraordinära upptäckter.
Ändå skulle jag inte vara så kategorisk.
Även om det kan verka tomt, försäkrar jag er att det är fullt av närvaro.
Det är sant.
Men för oss förblir det en terra incognita.
Och vilka skulle "vi" vara, herr Darwin?
Jag vill ha mina kartor. Var är mina kartor?
Okej, lugna ner dig.
Ursäkta mig, jag blev lite distraherad och spionerade runt.
Sätt dig, snälla.
Mina män säger till mig att du bär ett mystiskt skelett i din vagn.
Jag är förvånad över att tro att ett sådant djur någonsin har levt på denna mark.
Ja, det är verkligen konstigt,
men bevisen skingra allt tvivel.
Vilken storlek kan det ha varit?
Det är omöjligt att svara på det med säkerhet,
kanske cirka tre meter hög, eller mer,
och cirka fem meter lång.
Det är möjligt att den kunde ha stått på bakbenen,
och den kan ha haft klor vad jag kan gissa från dess lemmar.
Iemish
Det är en utdöd art.
Vad som är otroligt är att med sådan kraft,
den kunde inte överleva förrän vår tid.
Naturen lyckas alltid ersätta utdöda odjur.
En engelsman föregås alltid av ironi.
Jag har fått höra att du är en konstnär.
Jag är knappt en illustratör som försöker skildra sakens natur.
Det är ingen liten uppgift.
Tänk på att skönhet och skräck kommer att synas i framtiden
baserat på dina illustrationer.
Men...
Är det möjligt att översätta denna ofantlighet till papper?
Bilder är i underläge jämfört med ord.
Historien är känd genom vad män har skrivit
och inte av vad de har ritat.
Låt oss ta en titt på ditt fall till exempel,
Kanske är det inte nödvändigt att använda herr Rosas som exempel,
som vi inte känner
och med tanke på vårt tillstånd som gäster...
Det är inga problem.
Jag är intresserad av att höra dina åsikter, varsågod.
Jag skulle kunna gestalta dig, men,
skulle det vara rättvist att tolka en man utifrån vad hans bild säger?
Om det överhuvudtaget kan säga något.
Men det som sägs och skrivs om dig kommer att ge oss
ett mer exakt mått på din personlighet och ditt humör.
Antyder du att det du ser inte nödvändigtvis är verkligt?
Åtminstone kommer det att vara otillräckligt.
"Men jag, som inte är skicklig för sporttrick,
Inte heller gjort att uppvakta ett amoröst utseende;
Jag, som är oförskämt stämplad,
utan den majestätiska nåden att spankulera framför en nymf
av hänsynslöst förtroende.
Jag, som är inskränkt i denna rättvisa andel,
Lurad på särdrag genom att demontera naturen, deformerad,
oavslutat, skickat före min tid,
-Och det så lata och omoderna... -Och det så lata och omoderna...
- Att hundar skäller på mig när jag stannar vid dem, - Att hundar skäller på mig när jag stannar vid dem,
varför, jag, i denna svaga tid av fred,
- Ha ingen glädje att fördriva tiden, - Ha ingen glädje att fördriva tiden,
-Om jag inte ser min skugga i solen... -Om jag inte ser min skugga i solen...
-Och avskaffa min egen missbildning. -Och avskaffa min egen missbildning.
Och därför,
eftersom jag inte kan bevisa en älskare,
att underhålla dessa rättvisa vältalade dagar,
Jag är fast besluten att bevisa en skurk
och hatar de lediga nöjena i dessa dagar."
Du är lite orättvis mot dig själv
genom att jämföra med den mest framstående författaren i ditt land.
Jag är säker på att du kommer att ha din egen.
Och du kommer att se om vad som än skrivs om dig...
...kommer att ha sanningen som Shakepeare har porträtterat sin tyrann med.
De är verkligen vackra.
men de är instrument i imperiets tjänst.
Du vet att vetenskap är förevändningen med vilken
ditt imperium lär känna världen.
Precisionerna och detaljerna i dessa kartor tjänar först och främst
till militära expeditioner och köpmän förstås.
Ska vi äta?
Säg mig, hur länge planerar du att stanna på lägret?
Vi åker imorgon om vagnen är ledig.
I morgon? Jag trodde inte att det skulle vara så snart.
Din vagn kommer att vara här, oroa dig inte.
Men jag hoppas att du kan njuta lite mer av min magra gästfrihet
och ta en paus från all den där öknen.
Det är inte lätt att vänja sig vid avstånden i det här landet.
man går framåt och du verkar alltid vara på samma plats.
Det är sant.
På ett sätt är allt här evigt.
Regeringar verkar inte vara det.
Det är inte nödvändigtvis en dålig sak, eller hur?
Vad tycker du, Mr. Darwin?
Inga...
Jag förstår att du befinner dig i en organisationsfas.
Förändringar skapar i allmänhet osäkerhet.
Osäkerhet är inte dåligt, åtminstone inte alltid.
Kärlek är det enda fallet där jag värdesätter evighetens ambition.
Kanske är det därför kärlek misstas för en mening.
En trevlig sådan, men en mening ändå.
Allt är kanske inte evigt, fröken Donovan,
hur mycket man än önskar att det skulle vara så.
Jag antar att skelettet du tar med dig kan vittna om din teori.
Det är inte en teori, det är bara en åsikt.
Jo, men det är en åsikt som stöds av verkligheten.
Eller tror du inte att de gigantiska bestarna ansågs vara eviga?
Beasts har alltid fel i slutändan.
Livet är ett primitivt fenomen avsett för fullständigt försvinnande.
Men försvinnandet är inte, och kommer inte att vara snabbt.
-Herr. Rosas. -Tala.
Expeditionen har anlänt. De har Mr. Darwins ägodelar.
Iemish
Du kan se att jag är en man av mitt ord
Låt oss avsluta nu, snälla.
Vad tror du fick dem att försvinna?
Jag har några idéer, men inga konkreta bevis.
Inga bevis? Du är blindare än jag trodde.
De har förstörts av syndafloden.
Ursäkta mig, men syftar du på berättelsen om Noa och hans båt?
Berättelsen om Noa och hans ark finns i de heliga skrifterna.
Det är en rimlig idé.
Många studier och expeditioner försöker hitta
spår av en sådan händelse.
Ursäkta mig,
men jag tycker att det är konstigt att de gör en sådan ansträngning för att bevisa
något som tron ​​kan lösa utan risk.
Vad skulle risken vara?
För att ingenting ska vara sant, till exempel.
Vad menar du?
Kanske är det bättre att inte lyssna på mig.
Jag är bara en handlingens man som ignorerar nästan allt som inte går att bevisa.
Antyder du möjligheten att Gud inte finns?
Nej, det skulle jag aldrig våga.
Men han kanske inte skapade universum
och har förmodligen liten oro för mäns handlingar.
Hur som helst, det var en slentrianmässig kommentar.
Det är en mycket dålig idé, herr Rosas.
Du har helt rätt, förlåt mig.
Om du ursäktar mig, jag har en lång resa imorgon.
Tillåt mig att eskortera dig, tack.
-Tills imorgon herrar. -Ursäkta mig, herrar.
Du provocerar mannen som hjälper oss.
Portion? Lyssna på mig...
Jag har en misstanke om att en komplott håller på att bryggas mot Rosas,
dra nytta av vår närvaro.
Det kan vara klokt att varna honom.
Låt mig ge dig några råd, stör dig inte.
Låt dessa vildar ordna sina egna angelägenheter.
Kallar du honom för en mördare?
Ett odjur? obildad?
Han kunde döda oss bara sådär, och ingen skulle veta om oss.
Då håller du med, han är en mördare.
Nej, jag säger bara att man inte kan vara fräck mot en så mäktig man.
Han kan inte bara göra sig av med oss ​​så.
Vår historia skyddar oss.
Han kunde göra sig av med din stackars mänsklighet,
av din stackars mänsklighet kunde han förfoga över,
utan någon protest från den brittiska regeringen.
Suck inte om jag säger att ditt liv är i fara.
Bli inte orolig om jag säger att ditt liv är en suck.
Om brigadgeneralen så önskar,
han avslutar dig med ett skott.
Du är en hänsynslös man som borde följa Mr. Darwins råd.
Dina liv beror nu på Rosas vilja.
På vilka grunder skulle han döda oss?
Rosas behöver inga skäl.
Han skulle säga att ni är spioner och att han inte behöver något mer.
Det skulle inte vara första gången
den brittiska regeringen förbiser en av Juan Manuels misstag.
När allt kommer omkring, vem bryr sig om ett par okända skändare, Mr. Darwin.
Idag bad jag dig om en tjänst för ditt imperium,
men jag är rädd att omständigheterna har förändrats.
Jag tror att din säkerhet nu är i fara.
Och du?
Du kanske borde söka i dina teckningar för att få en glimt av soluppgången,
för det kan vara den sista du ser
efter ditt dumma beteende.
Det är bäst att vi går.
Rosas har erbjudit oss skydd.
Han verkar inte vara en man som skulle bryta hans ord.
Vi kanske inte får stanna och ta reda på det.
Vi har våra exemplar, våra papper,
vi kan inte lämna jobbet bara så.
Om vi ​​stannar kommer vi att vara "exemplaren"
Tror du verkligen att Rosas är kapabel att döda oss?
Jag vet bara att ingen kan undgå hans inflytande och hans vilja.
Men om du gör din del kommer allt att bli bra.
Min del?
Vad är "allt"?
Framtiden för vårt land,
mitt eget folks frihet
och den engelska regeringens intressen.
Inte minst ditt eget liv.
Döda Rosas.
Jag tar din illustratör till säker mark.
Han brukar vila till middagstid, ingen stör honom.
så du kommer att ha tillräckligt med tid att åka.
Rid iväg mot solen, så hittar du oss.
Allt är i dina händer,
allt är i dina händer.
Här kommer "den lille"!
Rita nu!, kom igen, rita!
Ursäkta mig, jag skrämde dig.
Det verkar vara mitt öde att skrämma de oskyldiga.
-Är du upptagen? -Inga.
Har du något emot om jag går med dig? Plötsligt försvann alla.
Jag ställde allt i ordning.
Beställa,
en egenskap att uppskatta hos män.
Hos en naturforskare kan oordning vara katastrofal.
För en nation också.
Men var så säker, jag kommer inte att plåga dig med politiska reflektioner.
Jag lever överväldigad av statliga angelägenheter,
och jag är utmattad av krigsaffärer.
Men om jag fick välja skulle jag föredra krig.
Det hela är mycket ärligare.
Ändå föredrar jag att prata om något annat än döda och sårade.
Ibland saknar jag till och med de triviala förolämpningarna av mina politiska fiender.
Trots vad mina vänner säger,
det är klart att mitt öde inte är att stanna kvar på samma plats.
Du kanske föredrar att vila och jag har stört dig.
Jag saknar också att prata med någon
som inte är min illustratör.
Din illustratör...
en trevlig man, lite lös i tungan, men kvick.
Jag ber om ursäkt för hans beteende,
vilket är så långt ifrån hövlighetens regler.
Det finns inget mer värdelöst än hövlighet mitt i ingenstans.
Sätt dig, snälla.
Gör dig bekväm.
Förolämpa mig inte, varsågod, drick.
Säg mig, njuter du av din resa?
Ja.
Förutom när vi är till sjöss.
Jag avskyr havet och skeppen som seglar på det.
Jag hatar varje våg i havet.
Jag är också en man av landet.
Jag skulle inte ha något annat öde än att vara en kvarleva från syndafloden.
Säg mig, vad tycker du om fröken Donovans teori?
Det är som sagt en rimlig hypotes.
Men det verkar inte övertyga dig.
Om havet översvämmade kontinenterna, tror jag inte att det var Guds gärning.
-Vad tror du? -Det spelar ingen roll vad jag tror på.
Jag ville bara inspirera till din plikt.
Min plikt?
Du är en naturforskare, din plikt är till fakta, inte till tro.
Båda intressena kan samexistera.
Jag tror inte det.
En man är bara det han är bäst på.
Och vad är du, mr Rosas?
Kanske bara en omedveten huvudperson i dessa våldsamma tider.
För några ögonblick sedan uttryckte du din preferens för krig,
så jag tycker inte att man kan kalla sig "ovetande".
Krig är inget annat än ett obligatoriskt sätt att snabbt få fred.
Det är till viss del oförklarligt.
Så är tron.
Se på ett annat sätt, kanske,
du och jag är inget annat än ett instrument.
Jag valde svärdet för att uppnå fred,
Och du valde vetenskap för att motbevisa sanningen.
Jag är ledsen, jag är inte säker på att jag förstår.
Får jag föreslå en något riskabel hypotes?
Naturligtvis.
Föreställ dig att det inte finns något,
att syndafloden är en absurd idé,
bara ett hopkok av ett febrigt sinne.
Något som inte går att bevisa,
eller ännu värre, något som kan bevisas aldrig har funnits.
Det är svårt att föreställa sig en värld utan en antydan till tro.
Det är därför jag varnade dig för min idés hädiska natur,
men snälla låt mig avsluta.
Om du kunde bevisa icke-existensen av syndafloden,
Vad skulle finnas kvar?
Tänk på det.
Bara tron ​​finns kvar.
Det är det enda sanna och oändliga beviset på Gud.
Din uppgift kan mycket väl vara ett gudomligt uppdrag,
att radera allt stöd för sanningen från de heliga skrifterna
är att reducera Guds existens till dess renaste form.
Sanningen finns i tron.
Är du en troende man, herr Rosas?
Det är en lyx jag inte har råd med,
Jag måste misstro allt.
Vad gör du då, vilse i dessa länder?
Med en armé som mer ser ut som ett gäng soldater än en armé.
Bli inte förvirrad, gode man.
Revolutionen i dessa länder såväl som i era gjordes av trasiga arméer.
Och visst,
vi är verkligen vilse, men vem är inte det?
Vi hittar oss inte förrän vi är vilse.
Frågan är då hur man går vilse, eller hur?
Och var tror du att du så småningom kommer att hitta dig själv?
Vem vet?
Från Buenos Aires, samma människor
som konspirerade för att få mig att gå, uppmanar mig att återvända.
Det verkar som att ju längre jag kommer bort från Buenos Aires,
ju fler tycker att jag borde gå tillbaka.
Och du tror inte det?
Det verkar som om vi är tillbaka till att prata om tro.
Du svarade mig inte.
Vad?
Om att återvända till Buenos Aires.
Kommer du att bli guvernör igen?
Du beter dig nu som en riktig engelsman.
Varför säger du så?
Det finns en spion i varje engelsman,
speciellt om han själv är naturforskare.
Min fråga var av personlig karaktär,
Jag hade ingen annan avsikt.
Ta inte illa upp, gode man,
Jag vet att jag kan lita på ditt omdöme.
Kan du?
Hur vet du det? Du känner mig knappt.
Det är det som skiljer mig från andra män på min tid.
Jag kan se saker som andra inte kan.
Det är en märklig dygd.
I England kallar vi det allmakt.
Och det verkar vara gemensamt för alla våra härskare.
Titta på det,
här kallar vi det helt enkelt slughet.
Säg mig...
har du kommit fram till ett beslut?
Beslut? Vilket beslut?
Kommer du att döda mig, Mr. Darwin?
Kommer du att våga göra det?
Ha inte bråttom,
det jag helt enkelt kan lära dig är
att man måste mäta konsekvenserna av sina svar,
så låt mig bespara dig risken.
jag...
Jag trodde inte...
"Tänka"?
Tänk, du kanske tänkte på det.
Men det är inte meningen.
Det som verkligen är viktigt är det
du visste att det fanns en komplott mot mig och du berättade det inte för mig.
Jag... Jag trodde inte...
Jag uppskattar ditt omdöme.
Det är bra att veta att du kan behålla hemligheterna som anförtrotts dig.
Det gör att jag kan prata med dig med sinnesfrid.
Mr Rosas Jag tänkte inte vara med.
Oroa dig inte,
förrädaren är utanför lägret nu,
men han kommer snart tillbaka.
Det är inte längre din sak.
Det som kommer att bli, kommer att bli.
För nu kan vi ta itu med mindre viktiga frågor.
Varför berättar du inte om djuret du bär med dig?
Vad tror du hände med det?
Ursäkta mig, vad kommer att hända med min illustratör?
Du kommer att hitta honom där du fick veta att han skulle vara.
Jag sa åt dig att inte oroa dig,
du kommer att kunna bära dina saker utan brådska.
Säg mig nu,
varför tror du att det upphörde att existera?
Förutsatt att det inte var syndafloden,
kanske var det bristen på mat,
eller vädret.
Tycker du verkligen det?
Det gör jag inte.
Vilken organism som helst kan anpassa sig till de mest ogynnsamma omständigheterna.
Skulle du överleva en brist på mat?
Ett fientligt klimat?
bristen på alla privilegier vi har rätt till som civiliserade människor?
Jag antar att Dora Donovan är tillräckligt svar på din fråga.
Människor anpassar sig, förändras efter sina behov,
precis som djur gör.
Dora Donovan höll fast vid hoppet om att få tillbaka det liv hon hade.
Hon tappade aldrig tron.
Djur kan inte uppnå det hoppet.
Så det verkar som om vi är tillbaka till att prata om Guds vilja.
Om tro
och syndafloden.
Mr. Darwin, du kommer inte att kunna fly från den labyrinten.
Vid något tillfälle måste du välja ett av de två äpplena.
Två äpplen?
Har du inte märkt att det finns två äpplen som förklarar världen?
Den första är arvsyndens.
Den som Eva gav till Adam,
källan till allt ont och den som leder oss till existensen av Guds lag.
Den andra, något mindre hyllad,
den som din landsman såg falla från ett träd.
-Newton? -Det är den.
Det är den som leder oss till naturlagen.
Enligt min blygsamma uppfattning kan det ena inte samexistera med det andra.
Var och en förklarar världen på väldigt motsatta sätt.
Vid något tillfälle måste du välja en av dem.
Liksom du.
Jag behöver inte välja.
Jag studerar dem inte,
Jag äter dem.
Så småningom måste du bestämma dig
oavsett om du är en vanlig man eller en extraordinär.
Och vad tycker du?
Du har sagt att du beundrade mitt omdöme.
Jag ska göra ditt jobb lättare,
du kan berätta för din regering
att jag kommer att hålla mig borta från de politiska upp- och nedgångarna i mitt land.
Och berätta för dem också,
att jag ska dra mig tillbaka till ett pastoralt liv
när den här kampanjen är över.
Får jag tvivla på det?
Jag har redan sagt att tvivla är mitt jobb,
din är att ge visshet.
Du kanske kan tämja en puma,
men förr eller senare kommer djuret som lever i det att dyka upp.
Du sa det själv, "Man är det man gör bäst".
Jag tar det som en komplimang,
men du förminskar mig till ett rent djur,
och du glömmer tron.
Du kommer att gå tillbaka till att vara en offentlig man,
för i det här fallet är det inte din tro som räknas,
men tron ​​som andra sätter på dig.
Jag kommer att studera dina idéer noggrant.
Och jag ska studera din.
Jag måste gå nu, jag har saker att sköta.
Var försiktig, det är långt till Buenos Aires,
och det är svåra tider.
Det var ett nöje att prata med dig.
Nöjet var mitt.
Förresten, lura inte dig själv om Dora Donovan.
Hon kommer aldrig att bli sig lik igen.
Det som har hänt henne har gjort henne oåterkallelig annorlunda.
Fröken Donovan.
Mr Darwin, du hittade mig äntligen.
Det var inte svårt,
det var bara att åka mot solen.
Du förstår, att hitta varandra kan vara väldigt lätt
om vägarna är fria.
Om jag får, rekommenderar jag att du inte återvänder till lägret.
-Rosas måste vänta på dig. -Ja, det är han.
Han kommer att vilja veta vad din reaktion var.
Min reaktion?
Handlingen...
Det var Rosas idé, ett spel
Han ville testa ditt omdöme.
Jag borde ha vetat.
Hur som helst...
någon gång hoppades jag att du verkligen skulle gå för det.
Hoppet?
Det är vad det heter, eller hur?
När man hoppas att de kommande tiderna inte ska vara så dystra.
Tyvärr kunde du inte hitta mördaren,
och jag får vänta tills min tid och plats kommer
att konfrontera inkräktaren.
Kanske skulle du göra klokt i att ta ansvar för ditt eget öde.
Allt i sinom tid, Mr. Darwin
Allt i sinom tid.
Ha en bra resa.
Låt oss ta oss ur detta helvete direkt.