"POŠTANSKI PAKET"
Što je zapravo smisao života?
Bol.
U boli pronalazimo istinu.
A u istini...
Spasenje.
Draga majko, ako Vam pismo stigne, prodali smo sve što posjedujemo...
i kupili karte za Galapagoške otoke.
Harry! -Harryjevo zdravlje ostaje slabo,
ali ne možemo priuštiti sanatorij koji je preporučen.
A Heinz je nadahnut potragom Friedericha Rittera za boljim životom.
Je li ovo Floreana?
Što ste očekivali?
Raj?
Otišla sam bez pozdrava. Nažalost.
Ali još jedna propovijed o mom braku s...
Nisam mogla podnijeti muškarca slomljenog ratom.
Konačno!
Samo radim što ste me naučili: podržavam svog supruga.
Istina je. Nisam zamišljala život ovakvim.
Ali nisam ni očekivala da ću birati između stanarine i hrane.
Više ne.
I zapamti, Harry:
Dr. Ritter nema zube, pa ga nemoj buljiti!
Ne.
Mijenjamo se.
Prema izvješću, to je 45-minutno pješačenje uzbrdo.
Sigurno mislite da sam luda, a možda i jesam.
Ili je svijet poludio i bijeg je jedina razumna stvar.
Vrijeme će pokazati.
Uvijek Vaša, Margret.
f i l m s k i m a r a t o n . c o m
Mole se. Trebali bismo ići. -Ugh, oni su ateisti.
Oprostite...
Nasmiješite se sada! Harry, i ti.
Oprostite. Moje ime je Heinz Wittmer.
Ovo je moja supruga Margret i moj sin Harry.
Vi ste sigurno dr. Ritter.
I jeste li Vi njegova supruga Dore Strauch? -Ne.
Niste li Dore? -Jesam, ali nisam njegova supruga.
Brak te razboli.
Što vas je dovelo na Floreanu? -Vi, naravno!
Nadahnuo si nas da započnemo iznova.
Čak i s ovom safari odjećom i mrežama za leptire?
Žao mi je, ali tako je pisalo u novinama.
Kojim novinama? -Oni objavljuju vaša pisma.
Vi ste senzacija u Njemačkoj. Već godinu dana.
Jesu li pisma govorila da sam želio biti sam ovdje?
Izgledam kao grbavac.
Ima li ih još takvih? -O da, mnogo.
Ovdje...
Hajde!
Pokazat ću vam svoj vrt.
Hvala.
Kao strogi vegetarijanci, ovo nam je jedini izvor hrane.
Mreža drži svinje podalje.
Ima li ovdje svinja? -Divlje svinje, krave, psi.
Mnogo je muka.
Mnogo muka.
Dječja nevjesta, zar ne? -Što ste rekli?
Vidim vas, vidim vašeg sina i brojim.
Harry nije moj sin. Njegova majka je mrtva. Ja sam Heinzova
Želite li ga pozdraviti?
O moj Bože, svi su tako ravni!
Senzacionalistički, ali ipak hvataju vašu magiju.
Nema ničeg čarobnog u našem životu ovdje. Znate li koliko
je ovo trajalo? Napraviti vrt? Dvanaest mjeseci.
A onda problem s vodom. -Problem?
Nema ničega.
Nema jezera, nema rijeka, ništa.
Samo dva mala izvora koja skupljaju kišnicu.
Nemojte se zavaravati našim uspjehom!
Nitko drugi ne može preživjeti, život je okrutan, frustrirajući.
Neuspjeh je neizbježan.
Jeste li donijeli hranu?
Ne, nemojte ga plašiti, to je golijat.
Njegov ubod vas može ubiti. Sve vas ovdje može ubiti.
Nismo ovdje zbog zabave.
A što vi zapravo radite ovdje?
Moj sin je imao tuberkulozu.
Išao je u sanatorij, ali čak ni ja, kao državni službenik,
nisam si to mogao priuštiti. Friederich mrzi što mi je
toliko stalo do njega. Zašto?
Kaže da je voljeti životinju samo besmislena potreba za
stalnom afirmacijom. Maslac.
Koliko je loše u Njemačkoj? -Užasno.
Ne, neizbježno. -Pa, ne znam.
Svi su sretni što se bore za slobodu. Onda postanemo
lijeni. Demokracija vodi do fašizma, vodi do rata. Demokracija...
fašizam... rat. Ponovite.
I naše kokoši.
I gospođa Strauch je izliječena od multiple skleroze?
Bit će.
Fantastično! Mogu li pitati kako?
Vi i ostatak svijeta ćete znati,
čim završim s pisanjem mog rukopisa.
Pogledajte!
Posudite svog magarca Wittmerima!
Onda smo bili ovdje.
Možete spavati u špiljama. One su od pirata.
Tamo ste prilično suhi. I voda...
Izvor je tamo.
Magarac se mora vratiti večeras ili će Dore prekinuti proces s vama.
Je li to naš izvor vode?
Ne sviđaju mi se.
Obična domaćica, naivni birokrat i njihov sin... o Bože.
Trebat će im ogromna pomoć.
Ovdje smo zbog samoće, a sada ova obitelj!
Nije pošteno prema čovječanstvu koje čeka vaš rad.
Što Nietzsche kaže o tome?
Ovo je kaos u...
"Mislite li da vam savjetujem da volite svog bližnjeg?"
Ne, stvarno ne. -Ne. "Bježite od svog bližnjeg."
Dogovorio sam im mjesto u špiljama.
O, moj Bože...
Nemoguće je uzgajati usjeve gore. -Da. Vi ste genij.
Otišli su prije nego što je kišna sezona završila.
Mrzim ovo mjesto!
Diši!
Diši.
Hajde!
Isti san?
Heinz, ponestaje mi vremena.
Već dobro preko tri ciklusa.
Jeste li sigurni?
Čestitam, draga.
Izlazi odavde! Dalje!
Van!
Sve će biti u redu.
Dugo smo razgovarali
da bolji svijet postoji samo izvan našeg shvaćanja.
Kršćani ga zovu raj, Hindusi nirvana, Muslimani džennet.
Ja to zovem laž.
Bog je mrtav.
Postoje samo ljudi. -Zdravo!
Zdravo, dr. Ritter!
Ako želimo bolji svijet, moramo...
Oprostite, ali mogu li posuditi vašeg magarca?
Moramo nabaviti ostatak zaliha, psi su sve pojeli.
Žao mi je, magarac je zauzet.
Moramo poboljšati svijet u ovom životu, ne u sljedećem.
Kako ide pisanje? -Samo izlazi iz mene.
Drago mi je čuti.
Pate, bez sumnje.
Želite li se jebati?
Vaša loša noga? -Da, u redu je. -U redu, dobro.
Kontrolirajte disanje. Fokus.
Ne, Dore, zatvori oči. -Znam.
Na misao koja je tiha. -Na misao koja je tiha.
Cijeli svemir... -Cijeli svemir.
Odustani! -Predajem ti se.
Oprostite.
Stani.
Dore. -Pažljivo!
Što je to? -Moj zub je...
Što? -Upaljen.
Dore. -Mirno je.
Pogledaj me! -Gledam.
Diši.
Idioti.
Gospođice...
Brod za iskrcavanje je spreman i plaža je pripremljena.
Dolazim.
Ja sam utjelovljenje savršenstva.
Gospodo...
Predstavljam Hacienda Paradiso.
Ovdje ćemo graditi.
Savršeno je, ljubavi moja.
Ne mogu vjerovati da sam uspio.
Uspjeli smo! Ovdje smo!
Mi smo pirati.
Mi smo pirati!
Hajde!
Hacienda Paradiso!
Ovdje smo, uspjeli smo!
Izvrsno...!
Pa, oni su ovdje.
Što sada radimo?
Baronessan Eloise Wehrborn de Wagner-Bousquet.
Dore Strauch.
Baronessan...
Hvala ti, ljubavi moja.
A gdje je zloglasni doktor?
Ja sam Ritter.
Novine vam nisu učinile pravdu.
Dugo sam čekao da budem s čovjekom koji je ukrotio prirodu...
i osnovao kraljevstvo.
Jednostavan dom. -Oh, ne.
Ovo mjesto znači toliko vašim lojalnim sljedbenicima.
Gdje god da idem, Beč, London, Pariz...
Predsjednici, ministri, filozofi u salonima...
Svi pričaju o briljantnom čovjeku
koji im je izvadio zube kako bi izbjegao upalu.
I o ženi željezne volje.
Friedrich plus Dore.
Sunce i njen mjesec.
Zajedno stvaraju budućnost civilizacije.
Svjedočanstvo ljubavi, i svima treba velika ljubavna priča.
Raspravljaju li o meni u salonima?
Ali da!
Raspravljaju li o tome kako se moderna civilizacija samouništava?
Mislite li tako? -Naravno.
Iz pepela uništenja, istinska demokracija će se uzdići,
koja više nije vođena novcem, već razumom.
Iz razuma.
Ali dušo, ne možeš imati dobru večeru samo sa zdravim razumom.
Gdje planirate kampirati?
Naravno, na plaži. -Ne, tamo nema pitke vode.
Pokazat ću vam najbliži izvor.
Oprostite!
Oprostite...
Izlazi odavde! -Živim ovdje sa svojom obitelji...
i kupate se u našem jedinom izvoru pitke vode!
Što, dovraga, radite? -Rudy, ostavi to.
U redu je.
Tisuće isprika. Morao sam izbaciti sol iz tijela.
Baronessan Eloise Wehrborn de Wagner-Bousquet.
Mi smo Wittmer. Heinz, Margret.
Kakva nam je ovo...
čast? -Ja sam vaša nova susjeda. Hvala, dušo.
Ne skroz ovdje, naravno.
Tako daleko!
Ne, gradim svoju hacijendu na plaži.
Ali Rudy, moj inženjer... pozdravi Rudyja!
Rudy kaže da treba vremena da se iskopa vlastiti bunar.
I Robert, moj tjelohranitelj, to potvrđuje.
Dakle, možemo koristiti vaš izvor koliko god želimo, zar ne?
Imam poštu sa sobom.
Nešto za vas, ostalo za dr. Rittera.
Možete li mu to dati?
Izvrsno.
Zdravo!
Heinz... -O čemu se radi?
Otvorene su. Dore, pošta je otvorena.
Ne od mene.
Je li vam ih dala ta žena? -Poznajete li je?
Došla je jučer, čim je stigla. -Zašto vam ih nije dala?
Da nas natjera da vjerujemo da ste vi uljez.
Podcijenio sam je. -Svi smo bili velikodušni...!
Jeste li se borili u ratu?
Verdun.
Rovovi.
Pješaštvo.
Onda ste puno toga vidjeli. -Najgore strane čovjeka.
Prava bit čovjeka.
Hej, Rudy.
Ako želimo investitore, trebamo 14 soba, ne dvanaest.
Sve s pogledom na more, bez kompromisa.
Želim privatnu terasu, ležaljku i hladnjak za šampanjac.
Led zahtijeva hlađenje,
muškarci...
Ali sve je moguće, ljubavi moja.
Baronessan?
Gospodine Wittmer, kako lijepo. -Mogu li razgovarati s vama?
Pojedinačno?
Naravno.
Markiz, sjednite!
Njegov!
Dobar dečko. -Je li pas opasan?
Bio je, ali sada je anđeo.
Evo, moj ručak.
Nazvala sam ga Markiz de Sade. Markiz...
Heinz.
Kako vam mogu pomoći, g. Wittmer?
Ne igrajte mog susjeda protiv mene.
Kradete pismo dr. Rittera pa on misli da je to moja krivnja. Zašto?
Zašto mislite da mi je dr. Ritter pokazao vaš izvor umjesto svog?
Da, on vas želi okrenuti protiv mene i riješiti nas se.
Vjerujte mi, za godinu dana jedan od nas će nestati.
Nadam se da to niste vi.
Heinz.
Pokazat ću vam nešto.
Moji veliki planovi dospjeli su na naslovnice u Ekvadoru.
'BARONESSA GRADI HOTEL NA GALAPAGOSU'
-Hoćete li ovdje graditi hotel?
Ne bilo kakav hotel. Najekskluzivnije odmaralište na svijetu!
Samo za milijunaše.
Ovdje? -Nazvat ću ga Hacienda Paradiso.
Trenutno smo u medenom mjesecu.
Ovdje? -Da, ovdje!
Zašto stalno pitate isto?
Moje strpljenje s muškarcima koji preispituju moje ciljeve je gotovo.
Dobro jutro, doktore!
Svinja. -Što ste rekli?
Rekao sam, 'Dobro jutro, doktore' i 'svinja'.
Kako se usuđujete! Recite to ponovno! Recite mi u lice.
Recite mi ravno! Hajde! Recite!
Evo me. Recite sada! -Svinja, svinja, svinja...
Svinja. Prokletstvo, Dore, svinja!
Ne! Van...! -Ne povrijedi ga!
Povrće.
Van...!
Margret!
Cijev u stranu!
Cijev!
Makni se!
Izlazi, prokleta svinjo! Izlazi!
Imamo mlijeka.
Jebeno također.
Zamislite, dr. Ritter nema pištolj.
Izvor!
Heinz!
Što?
Pogledaj...
Naše prvo povrće.
Iznenađenje!
Sada smo pravi susjedi!
Dajte mi to.
Mnogo hladnije ovdje gore. -Ovdje uz vodu, Rudy.
Vaš se muž ne mora brinuti, samo dok moja hacijenda ne bude gotova.
Moj inženjer Rudy čini sve da pronađe izvor.
I počinjem gubiti strpljenje. Zar ne, Rudy?
Da.
Zašto ste se udali za njega?
Tako ste mladi i...
nevini.
On je...
kao kuhana repa.
Postoje samo dva razloga za udaju za starijeg muškarca.
Ili je bogat ili... znate,
dobro opremljen.
Tako dobro opremljen. Bravo!
Nisam to rekla. -Ne morate...
To je potpuno neprikladno!
Između nas žena, znate li što Robert...?
Zaprosio me!
Oh, jadna ti.
Nema suosjećanja, trebam mir. Trudna sam.
Hoćete li imati djecu? Ovdje?
Da.
To znači da se moram odmoriti.
I tišinu.
I zajednicu.
Srećom po vas, gostoljubivost je naša specijalnost. Obećavam!
Imat ćemo djecu!
Čestitamo!
Imat ćemo djecu! -Volim bebe!
Ne radi to opet! -Oh ne! -Dođi ovamo!
Hacijenda, najbolji hotel na svijetu! -Živjeli kraljici Floreane!
Gdje ste to sakrili? -Ona opet puzi!
Pogledaj!
Opet je bio vepar!
Kada gradite društvo na ruševinama njegovog propasti, bit će prepreka.
Ne odustajte!
Jer očajan čovjek je jadan čovjek.
Očajan čovjek ne može donijeti zaključke. Ne može misliti.
Ne može...
Ventilator.
Prokletstvo, uspjeli su.
Dobar dan, Wittmer.
Bravo!
Kakvo ugodno iznenađenje!
Žao mi je, to vas je sigurno smetalo.
Mogu li uzeti kravlju glavu?
Zamijenit ću je za ove kokoši.
Sada?
Doktor?
Ne želim smetati, ali hoćete li mi učiniti čast da vas otkupim?
Bojim se da to nije moguće. -Molim.
Ne. Pa što? -Što ako...
Što je smisao života? -Oprostite?
Imat ćete bebu. Postoji razlog za to.
Da.
Jer želimo. -Zašto?
Jer nam je obitelj sve.
Zašto?
Jer tako je. -Recite.
Ne, jer svijet tako kaže. -Da, svijet.
Još uvijek jedan od čopora.
Ovca koja ne razumije da je svijet...
i njegove univerzalne vrijednosti hrpa sranja.
Ja više nisam dio tog svijeta i više nisam ni doktor.
Uzmi ga.
Djeca se rađaju svaki dan.
Postoji tri od pet šanse da će sve proći dobro.
Zar više nismo vegetarijanci?
Vegetarijanac, Dore, treba povrće za jelo, i ono mora biti uzgojeno.
Previše ste umjetnički. -Imamo jaja i voće s drveća.
A vi imate previše volje za životom. -Ne pričajte mi Schopenhauera.
Volja za životom!
Da, želim živjeti! -Ne, to je...
Želim jesti! -Ne, to je...
Trebali ste vidjeti njezin vrt.
Nevjerojatno je što su postigli. Ali jasno je...
Margaret je zdrava.
Naporno radim za nas.
Ne, za štap. Štaku. -Da.
Trebali biste meditirati. Multipla skleroza ne nestaje sama od sebe.
Trebali biste se usredotočiti na svoj rukopis. Svijet neće nestati sam.
Ili ste zaboravili zašto smo ovdje?
Oh Roberte...
Harry, hoćeš li nam donijeti drva? -Već smo.
Ne smetaj.
Učini kako ti majka kaže.
U redu.
Da!
Rudy, molim te, zagrij mi konzervu govedine.
Sada budi dobar, čuješ li?
Vuf vuf!
Ništa nije ostalo.
Govedina? -Nema više konzervi.
Nema više ni ruma.
Kako ste to mogli dopustiti?
Znate da jedem samo stvari s kopna!
Nemamo ništa.
Nemamo hrane, vrta, hotela, doma.
Jebali ste nas i onda nas raznijeli!
Za našeg hrabrog vođu!
Je li sve u redu?
Da, dobro sam ovdje.
Tužni ste.
Zar nismo svi?
Ali, barunice, mislio sam...
Moć je ništa...
bez poštovanja.
Zato sam ovdje završio.
Ljudi vas poštuju samo ako poštujete sebe.
A činite li to?
Poštujete li sebe?
Želio bih to.
Pođite sa mnom! -Kamo idete?
Ne mogu trčati.
Da, možete.
Razlika između straha i hrabrosti je uvjerenje.
Recite za mnom: Ja sam utjelovljenje savršenstva.
Ja sam utjelovljenje savršenstva. -Recite to opet! I trčite!
Izvor!
Ja sam utjelovljenje savršenstva.
Ozdravit ću!
Ne biste trebali, zdravi ste! Recite to!
Zdrav sam!
Samo tako!
Skoro ste tamo!
Nastavite!
Mogu disati!
Mogu disati! -Što sam rekao!
Mogu li raditi u vašem hotelu?
Draga, možete biti moj batler.
Nemam pojma što to znači, ali reći ću da.
Mogao bih voditi izlet promatranja ptica.
Volite li ptice?
Volim ih!
Jedete li ptice s ovog otoka?
O, Bože, ne!
Imamo kokoši.
Naravno.
I konzerve?
Kamo idete?
U lov s tatom.
Zna li vaš tata da dolazite? -Dobro sam, stvarno.
Povedite svog psa.
Lump!
Hajde sada!
Malo vježbe!
Hajde!
Strpljenja, mali prijatelju.
Još samo nekoliko tjedana.
Što je to? -Ništa.
Harry!
Heinz!
Barunice!
Jeste li tamo?
Ima li koga?
Barunice?
Da, što je unutra?
Ima li koga?
Manuel?
Rudy?
Mirno, mirno...
Dolazi, dolazi! -Pustite me!
Heinz?
Heinz!
Heinz, beba dolazi!
Harry!
Pomozite mi!
Heinz!
Ne!
Je li to sve?
Treba samo nekoliko tjedana.
Gospođa Wittmer će se uskoro poroditi.
Sama!
Treba joj pomoć!
Vi pomozite! Pomozite! -Oh, Manuel!
Odlazimo! -Stanite!
Ali mogla bi umrijeti! -Stanite!
Ovdje ste zbog mene!
Ne zbog nje!
Vi mi pomozite!
Razumijete?
Štap!
Ne!
Hajde!
Uzmi ga, Lump, uzmi ga!
Štap!
O, moj Bože!
Margret!
Bože... -Heinz?
Hajde!
Heinz...
Probudite se!
Oprostite mi.
Probudite se!
Donesite škare, zavoje i konac!
Margret...
On će pomoći.
Dr. Ritter!
Moja žena je rodila, ali je bolesna.
Žao mi je to čuti.
Ali rekao sam vam, Floreana nije za bebe.
Beba je dobro, Margret je.
Molim vas.
Molim vas!
Frederick.
Kada je bio porod?
Nemam pojma, prije šest sati.
Nemate instrumente? -Ne, nisam došao biti dr.
Margret.
Ja sam, Friedrich.
Bolno, zar ne?
Osjećate li još uvijek kontrakcije?
U redu.
Posteljica je zaglavljena. Trebam vodu i žlicu.
Da... evo.
Dobro.
Što?
Nešto o majci. Došao je dr. Ritter.
Zašto ga niste zaustavili, napali ga?
Što ste rekli? Ovdje sam htio graditi hotel.
Idiote!
Sada su prijatelji! Zbog vas!
Žalosno. Vi ste vrag!
Otpušteni ste.
Gubi se!
U redu, Margret. Opustite se.
Točno.
Držite je. Margret, opustite se.
Pokušavam je osloboditi. Sada...
Ulazim... u maternicu...
i izvlačim posteljicu. Držite je, Heinz!
Dobro.
Gotovo, draga.
Sada moram... očistiti.
Strugati žlicom.
Draga mama, ne znam kada ćete ovo dobiti,
jer nijedan brod nije stigao mjesecima.
Ali imam uzbudljive vijesti za vas.
Harryjevo zdravlje se stabilizira.
Svježi zrak na Floreani pomaže, na olakšanje Heinzu i meni.
I tako sam sretna što mogu objaviti dolazak unuka Rolfa.
Očito činimo Galapagos uspješnim.
Molim vas, neka vaša obitelj podijeli dobre vijesti.
Vaša kći Margret koja vas voli.
Željeli smo čestitati vašem sinu i darovati ga.
The...
budite ljubazni.
To je ono što radite kao susjedi.
Također se ispričavam zbog nesporazuma.
Između uprave hotela i lokalnog stanovništva.
Ispostavilo se da je moj zaposlenik lopov.
U svakom slučaju, protjeran je s otoka. Doviđenja!
Čeka na obali u ribarskom brodu.
A tko bi još trebao biti prognan?
Od.
Jer ste tako slatki.
Mogu li?
Vi ste najsretniji dječak na svijetu, znate li to?
Prvi domoroci Floreane!
Sjetite ga se!
Želim proslaviti vaše malo čudo ručkom.
Dovedite obitelj, pozvat ću i Ritterove.
Dolazite li?
Najbolje.
Ona je naša susjeda. -Pa da je i car Wilhelm IV!
Ukrala nam je hranu dok ste se porađali! Sami!
I kao da to nije dovoljno, daje nam našu zobenu kašu?
Razmislite o posljedicama ako kažemo ne...!
Opasni su, Heinz.
To je jedan ručak. Samo jedan.
Bravo.
Dobrodošli, prijatelji.
Hvala vam što ste došli na ovu monumentalnu proslavu...
u budućoj Haciendi Paradiso.
Nazdravljamo...
za Rolfa...
za moju hacijendu...
i...
za novi početak!
Živjeli! -Živjeli!
I ukusan obrok.
To je...
ogromna količina hrane.
Vrlo sam ponosan na svoje skladišne objekte.
Oh Ritter, kakve lijepe zube imate.
Jedete li išta? -Ne.
Margret, pričajte nam o porodu! Je li bilo zadovoljstvo?
Zabavno? -Da.
Ne izravno.
Kako napreduje knjiga, dr. Ritter? -Pišete knjigu?
Volim knjige!
Roberte, dušo, donesi moju omiljenu knjigu.
Mislila sam da je Lorenz vaš dragi.
'Slika Doriana Graya' Oscara Wildea.
Nosim je svuda. Volim, volim, volim je.
Zamislite da možete zauvijek ostati mladi.
To jedva da je poruka.
Vaša knjiga, doktore? -Nije knjiga,
potpuno nova paradigma. -Ne.
Ujedinjuje istočnu i zapadnu filozofiju,
trebala bi spasiti čovječanstvo od sebe.
Dakle, to je knjiga. -Je li Biblija knjiga?
Da.
Najbolje.
Možete li mi dodati ukradeno meso?
Zašto ste se udali za takvog dosadnjakovića?
Da. On vas je zaprosio.
Radujem se čitanju knjige. -Radujem se što ću je završiti.
Bez ovih stalnih prekida od turista.
Još ne, dušo, ali dolaze.
A onda mi trebaju radnici.
Možda vas mogu zaposliti kao kućnog filozofa.
Jeste li se sada uvrijedili?
Mislite da ste iznad mene.
Da su vaše namjere plemenitije od mojih.
Ali vi i ja, tako...
Mi smo isti.
Mi smo kurve.
Kad sam stigla, doktore, dali ste kapetanu poštu.
Je li bila za vašu obitelj?
Prijatelje? Ne, otišla je urednicima Timesa,
Heralda...
oh Berliner Morgenpost.
I zašto mislite da to radite?
On juri za priznanjem, baš kao i ja.
Izgradnjom najekskluzivnijeg hotela na svijetu.
Čini se da ide vrlo dobro.
Kako ste, Dore?
Osobno?
Bolje nego ikad, hvala.
Kako je vaš dragi Burro?
On vam je kao dijete, ha?
Razumljivo je, nemate pravih.
Nikada nisam htjela imati djecu.
Ne, prljavi su.
Osim naših dragih Harryja i Rolfa, naravno.
Dore, želite li djecu? -Nema interesa.
Nemate interesa. Ali Dore...
Sljedeća tema. -Što je to?
Niste pokušali?
Pa, pokušali ste. On je sterilan!
To je smiješno.
To bi puno objasnilo. -Imala je histerektomiju.
U kolibi. -Zašto to kažete? -Što?
Nije važno. -Ne govorite to.
Nije važno. -To je...
To je zapravo glupost. Potpuna glupost. Sve ovo ovdje.
Ova hrana, ovaj hotel, sve. Odlazim.
-Oh Dore! Sjednite...! -Licemjer.
Markiz! Bačva!
Što radite? Što radite?!
Stanite! Tiho! -Dresirala sam ga.
Dođite!
Dobro.
Psi su kao muškarci. Prvo ih morate povrijediti,
zatim ih održavati zdravima.
Onda je gotovo!
Vole vas zauvijek.
Napustite moj otok!
Ako ne odete dobrovoljno,
Onda ću vas staviti u lance i sama vas poslati!
Ušutite! -Barunice!
Bez obzira koliko su lanci primamljivi,
Moram vas ipak obavijestiti da vam otok ne pripada,
Pripada meni.
Tko to kaže? -Guverner Galapagosa.
Šarmantan čovjek.
Lažno. -Pročitajte naglas!
Najbolje.
"Ovime dajem barunici Eloise Wehrborn de Wagner-Bousquet...
1000 hektara... -Lažno.
Za izgradnju Haciende Paradiso na bilo kojem zemljištu na Floreani."
Nemoguće.
Odobreno mi je samo 16 ha. -Jer vam nedostaje vizije.
Sve što vidite, od plaže do vaše parcele, pripada meni.
Odlazimo.
Želite li nešto reći?
Hvala na hrani.
Trebam pušku.
Dat ću vam 4,5 kg riže.
Ne lovite.
Devet kilograma.
Je li istina da ste me oženili samo zbog toga?
Pustili ste je da utječe. -Odgovorite mi.
Zašto to radite? -Jer je važno.
Imala sam 23 godine, Heinz.
Živjela sam kod kuće.
S...
mlađom sestrom koja je već bila zaručena.
Majkom koja me stalno podsjećala da sam...
previše čudna,
previše sramežljiva, previše uplašena da bih
ikada postala supruga. Nikada prije nisam bila
poljubljena. Da, udala sam se jer ste me zaprosili.
Taj vrag.
Frederick...
Ne koristite pušku.
Nije...
Ne bježite od boli.
Zagrlite ga.
Bol nam daje smisao.
Bol nam pokazuje da smo živi.
Ne dajte se iskušati takozvanim pobožnima.
Oni su lažni idoli koji nas žele kontrolirati
svojom moralnošću. Ne smijemo im dopustiti.
Ne dajte se zavesti ni bahanalijskim hordama.
Čiji je jedini cilj u životu odvratiti nas.
Ponovno nas pretvoriti u bezumne životinje.
Ne!
Da nas unište propadanjem, i stoga ih moramo prvo
uništiti. Jer naš je cilj plemenitiji.
Najbolje.
Naš je cilj samo-prevladavanje. Ne, to je Nietzsche.
Naš je cilj srušiti sustav.
Patnja je naša svrha.
Prokletstvo, previše, previše banalno, sitno.
Naš je cilj...
To je bilo jedino što sam našao.
Oprostite.
Ne želim vas smetati...
Možete li mi dati zalogaj? Nisam jeo danima. Molim vas!
Ona je sve uzela iz filmova.
Titulu barunice, kontinentalni naglasak,
manire, priče, sve je lažno.
Rekla je da joj je majka bila kurva koja ju je
napustila sa sedam. To je bila laž.
Roditelji su je izbacili jer je kao crna rupa.
Putovala je Europom, lutajući sa svojom ljepotom,
ali je ostavljala samo pustoš za sobom.
Na kraju je ostao samo Pariz.
Prisiljena raditi kao jeftina plesačica s perjem
u varijeteima. I onda se pojavila u mom životu.
Kako se Philipson uklapa? -Radio je u mojoj trgovini.
Kad joj je ponestalo mog novca,
pročitala je o dr. Ritteru. To je bila naša sudbina.
I vi ste joj vjerovali? -Da.
Znam.
Znam da zvuči glupo.
Ali ako...
Eloise vas voli,
onda je to opojno.
Vaš život odjednom dobiva...
božanski smisao.
Gdje su mi cigarete? -Prestali ste prije tjedana.
Sačuvao sam opuške. -Što ste radili gore?
Što ste mi rekli? Koje ste laži ispričali?
To kažete, naravno.
Molili ste, dobili ste hranu!
Žele razdor među nama. -Nije me briga, gladan sam.
Ne mogu kontrolirati kišu, nisam bog!
Upravo to, vi ste ništa.
Deus ex machina.
Gospodo,
Dobrodošli u Eden!
O, moj Bože.
Sve počistite! -Da.
Ovo smo čekali. -Da, naravno.
Rudy!
Pomozite nam počistiti!
Zašto? -Jer imamo posjetitelje.
Možda vašu jedinu kartu za izlaz odavde.
Drago mi je, dr. Ritter! Dvije godine od ekspedicije!
Sve snimljeno?
Da, gospodine. -Dobro.
Uzmemo poštansku bačvu i idemo do Frieda.
Čuo sam za sušu i donio vodu, žito, ulja,
sjemenke i konzervirano meso...
Allan Hancock.
Lijepo.
Tako kratko ime za nekoga s tako velikom jahtom.
Pa, tako to radimo u Americi.
Razumijem.
A što radite u Americi, Allan Hancock?
Ja sam majstor za sve. Moja strast je istraživanje.
Ali sam i naftaš, developer i filmski redatelj.
Živite li u Hollywoodu?
Ja posjedujem Hollywood, gospođo.
Kuću u Hollywoodu?
Posjedujem sve od 'La Brea Tarpits' do 'Laurel Canyon'.
Nešto više od 2.500 ha, više-manje.
Oh, jesu li to Wittmersi?
Divno. -Bravo!
Bravo! -Hvala vam.
Fantastično! -Dame i gospodo!
Kakva je čast podijeliti tako nevjerojatnu zajednicu.
S vodećim biolozima, botaničarima, morskim
znanstvenicima i najhrabrijim ljudima koje poznajem.
Dr. Ritter, vi ste pionir.
Svi se radujemo vašem radu.
Gospodine i gospođo Wittmer,
Učinili ste nezamislivo. Prvo dijete Floreane.
U vama koncept 'opstanka najjačih' postaje stvarnost.
I konačno...
Baronice.
Dr. Ritter je možda razlog zašto su ljudi postali
svjesni otoka. Ali vi... vi ste razlog zašto pogledi
ostaju ovdje. Za sve koji se usude sanjati! -Za sve
koji se usude sanjati! Bravo. -Dobar tek svima!
Pogledajte!
O, moj Bože!
Ona će ga uništiti.
Moramo odnijeti što više hrane Friedu. Hajde!
Uzmite sve što možete, ostalo ću pokupiti u zoru.
Friedrich, prestani!
Prestani sada!
Što? -Prestani.
Znam da gladujemo, ali nismo takvi.
Trebaju li oni radije to imati?
Ne. Radije živim po principima koje ste me naučili.
Što vam se dogodilo?
Želim hranu.
Nikad vas nisam vidio tako paničnog.
Allan, dušo, htjela sam ti pokazati crteže. Ne možeš
li ostati duže? Nažalost, sutra imamo planiranu
morsku ekspediciju. Allan!
Mogu li?
Moram priznati da sam bila skeptična prema vama.
Da? -Nouveau riche...
su tako primitivni, po mom iskustvu.
Ali vi, dragi moj, vi ste pravi gospodin.
Baronice, mislim da to nije dobra ideja.
Oprostite.
O ne.
O, moj Bože.
Je li sve u redu? -Moja prsa.
Je li to u redu? -Boli, osjećam grč.
Osjećate li to?
Ne, ja...
Pozvat ću doktora. -Ne može pomoći.
Tužno je, prijatelju. Život ovdje je tako usamljen.
Postoji samo jedan lijek.
Žao mi je...
Radi li ova taktika?
Taktika?
Dolazimo iz potpuno različitih svjetova...
Ne!
Oboje smo dobro obrazovani, oboje apsurdno bogati.
Eloise...
Volim barunicu. Svi je volimo. Ali to je samo kazalište.
Gotovo ste me prevarili, Allan Hancock.
Vi neposlušni mužu, vi!
Dakle.
Dođi, poljubi me!
Zbogom, Eloise. Brod me čeka.
Duboko ćete požaliti!
Ne mislim tako, siguran sam.
Jeste li ga pitali? Vodi li me sa sobom?
Ulaže u moj hotel, vrlo je impresioniran. Nosite kutije!
Ne, moram razgovarati s njim!
Tko je ukrao moju imovinu? -Moram otići...
Šuti sada!
Nitko ne može spavati dok sve nije u mom skladištu.
Da.
Ja sam utjelovljenje savršenstva.
POŠTANSKI PAKET
Dođi... dođi!
Vrijeme je da odaberete stranu.
Što mogu učiniti za vas, dr. Ritter?
Recite svom dječaku da ode.
On čuva svoju imovinu. -MOJU imovinu! -NAŠU imovinu.
Heinz, jesi li stvarno mislio da će podijeliti?
Tako slatko! Ne, htio je ukrasti.
Ne slušajte njezine gluposti. -Dakle, ovdje gladujemo.
Ja sam jedini kome je stalo do naših najboljih interesa.
Želimo ono što je naše, onda odlazimo.
Spustite to! -Oružje dolje!
Ne ciljaj na nju! -Želim svoju imovinu natrag!
Tata! -Harry! -Prestani sada!
Što radite?! -Prestanite svi!
Molim vas!
Gdje ste bili?
Neću dopustiti da nas uništite.
Idem u lov.
Ne ostavljate ništa za moje kokoši?
Dajte im ovo.
Ne, to je loše. -Kiselo.
Ne hranim kokoši tim stvarima.
Dobro je za njih. Ne trošim meso na kokoši.
Jedi!
Rudy?
Rudy.
Izađi, molim te, samo na trenutak.
To je zlostavljanje. -Samo želim razgovarati.
Ne budi glup.
Kasno.
Nikad neću zaboraviti osjećaj kad smo se upoznali.
Natjerao si me da vjerujem da imam...
nešto veliko za dati svijetu.
Uzmi to.
Što je to?
Odjeća i hrana.
Možete ići ako želite.
Nikad vas nisam namjeravao zaustaviti.
Trebate li još nešto prije nego što odem?
Što je to?
Polako.
Nešto je u vrtu. -Vepar?
Prokletstvo, i naša voda.
O ne...
Frederick!
Dođi i pogledaj!
Rekao sam ti, ne hrani pokvarenu hranu!
Dođi ovamo sada!
Burro...
Burro?
Gdje je Burro?
Burro!
Margret!
Jeste li ga vidjeli? Jeste li vidjeli Burra?
Imate li?
Ne... što?
Netko ga je uzeo.
Tko god je to učinio, ubit ću ga vlastitim rukama!
Harry, pomozi joj!
Netko ga je ubio. Mrtav je. -Ritter!
Znam da je mrtav. -Pala je.
O, moj Bože.
Pogledajte!
Dakle.
Bio sam ja.
Idiote! -Bilo je mračno.
Nisam vidio... -Prestani!
Bili ste u pravu.
Vrijeme je za odluku.
Eloise.
Dore je shrvana, Heinz ju je odveo kući.
Ritter sumnja na Heinza? -Uskoro će se zadaviti.
Uspjeli ste!
Ne znam kako, ali uspjeli ste.
Uspjeli ste!
O, uspjeli ste.
Molim vas, molim vas, ne povrijedite me, ne povrijedite me!
Ona me natjerala.
Rekla je da mogu ići kući.
Tako mi je žao.
Molim vas, samo želim ići kući!
Moramo ojačati krov za kišnu sezonu.
Idite u dolinu i skupljajte travu.
Ne?
Da, oboje.
Bit će to Rolfova prva velika avantura. Hajde, Lump!
Hajde!
Razgovarat ćemo kao što smo rekli, u redu? -Razgovarat ćemo.
Baronice!
Jedna riječ!
Vratite se kasnije!
Ne može čekati.
Odmah sada!
Baronice?
O, moj Bože!
Kakvo oslobođenje!
Mjesecima sam ga pokušavala pobjeći.
Bio je nasilan.
Manipulativan, kontrolirajući.
Bio je sve od čega sam bježala u Parizu.
Gospodo, želio bih vam dati ponudu.
Želim vam ponuditi...
jednak udio u Hacienda Paradiso.
Četvrtina svakome.
Svi ste više nego dovoljno dokazali svoju vrijednost i svoju vještinu,
a također i svoju sposobnost preživljavanja.
Neka bude službeno. Donijet ću olovku.
Neću ništa reći Dore o ovome.
I vama također ne, Margret.
Moramo nešto reći ionako.
Otišli su!
Otišli su. -Tko je otišao?
Eloise je jučer rekla da ona i Philippson uzimaju brod.
Nisam vjerovao, ali kad sam se probudio, otišli su.
Tko mi je napisao ovo pismo?
Od?
To je Robertov rukopis.
Baronica je napustila otok?
Da, brodom.
Nisam vidio nikakav brod. -Ni ja.
Ni ja.
Pa, otišla je.
Prodajem njezine stvari.
Otišla je bez odjeće. -Ponijela je svoj nakit sa sobom.
Ona koja je toliko cijenila svoje stvari, ponijela je vrlo malo sa sobom.
Donosim svoju hranu i kupujem pribor za jelo,
dva tepiha i stol za blagovanje.
100 šećera.
500.
125.
400.
150.
300.
200.
Želite da odem. To košta novac.
250, zadnja ponuda. -Dat ću vam 225.
Što radite? Mislite li da sam glup?
On će vas prevariti.
Dolazi li?
Dr. Ritter.
S čime?
Ubojstvom.
Ne znamo ni jesu li mrtvi.
Početi ispočetka?
Čuo sam pucanj.
Jučer.
Prije nego što sam otišao spavati, provjerio sam vašu pušku.
Još je bila napunjena.
Provjerio sam streljivo, sve je još bilo tamo.
Dakle, niste pucali.
Tko još ima pušku? Rudy Lorenz? Ne.
Dr. Ritter?
Nisam se htio suočiti s njom. Bio je to Philippson.
Dr. Ritter... -Stani.
On će pisati guverneru. I on dolazi ovamo. Što će se onda dogoditi?
Morate me ostaviti.
A gdje onda?
Ovdje na otoku smo sve izgradili.
Iako su učinili sve što su mogli da nam to unište.
Nisu uspjeli.
I neće.
Jer mi smo obitelj.
Moje pismo je u kutiji.
Uskoro će stići brod i onda će sve biti gotovo.
Ostavljam vas.
Ne šalim se.
Znam, nemate smisla za humor.
Zato je tako zabavno.
Došli smo ovamo da postignemo nešto veliko.
Ali vi trošite dane pokušavajući nadmudriti susjede.
Oni su mi uništili život.
Ne, Frederick.
Vi ste uništili svoj život.
Izdali ste cilj.
Boli li?
O, ne diraj! -Zubobolja, ha?
Ne diraj! -Ovdje smo se suočavali s boli.
Sada rješavamo probleme.
Preuzimamo ih.
To je moja bol! Prebroditi je, izdržati je.
"Od svega što je napisano..." kako to zvuči...
"Ne voli samo ono što je napisano nečijom krvlju."
Tko je to rekao? -Ne citiraj ga!
Samo ga sramotiš. -Tko je to rekao?
Tvoj izdajica.
Ti jebeni izdajico!
Odjebi.
Hoćeš li to učiniti?
Ti idiote.
Pogledaj!
Evo te.
Heinz je pričao o bolesnim kokošima. Kako su?
Ne. Friederich kaže da su jestive ako se skuhaju.
Onda za jaja?
Ne, ne.
Što vam je dr. Ritter rekao o barunici?
Da ju je ubio?
Budite oprezni.
On vas laže.
On je opasan čovjek, Dore.
Friederich Ritter posvetio je svoj život...
nenasilju.
Onda zašto je kupio pušku od nas?
Jer smo živjeli pod posebnim okolnostima.
A što se dogodilo s vašim zubima?
Bili su upaljeni. -Imam antiseptike. Molim vas...!
Hoćete li se pretvarati da ste prijatelji?
Niste. -Ali ni vaš neprijatelj.
Dr. Ritter je vrlo pametan. Vjerojatno ima plan da nas makne s otoka.
Ali onda što?
Onda ste ostali samo vi.
I on.
I mir koji smo imali prije nego što ste ga uzeli.
Uobičajena je pogreška vjerovati da loše meso možete skuhati.
Naravno, bakterije umiru.
Ali ne i toksini koje su ostavile u mesu.
Halo!
Upomoć!
Halo!
Platit ću vam 50 sukra da me odvezete do Isabele.
Protiv je struje. -Ne, molim vas...
100 šećera!
Nema dovoljno goriva. -200!
Kupljeno.
Da.
Osjećam to...
Imao sam ludi proboj.
Čovjek je uvijek iznad životinje. Po Nietzscheu, po kršćanima...
Ali naši životinjski instinkti su naša istina duboko u sebi!
Lovimo, borimo se, jebemo se.
Ubijamo. To je smisao života. -Da.
Deset tisuća godina...
bježali smo od sebe. -Da.
Više ne.
Hoćemo li proslaviti piletinom? -Odlična ideja.
Umirem od gladi.
Osjećam kao da se u mom mozgu otvorio ogroman prostor,
preplavljen novim idejama.
Osjećam se veće, preporođeno.
Ne želite to probati? -Ne.
Desni mi još krvare.
Tim više za mene.
Sve naše godine teškoća dovele su do ovog trenutka.
Dore? -Radi se o Friederichu.
Vrlo je bolestan.
Morate doći.
Možete li doći?
Harry? Pozovi oca.
Što se dogodilo?
Trovanje hranom.
Nevin slučaj.
Hajde, Harry, idemo.
Pogledaj?
Mislim da biste trebali doći.
Frederick.
Ne.
Sada ste besmrtni.
Vidite li?
Ja...
proklinjem vas...
svojim posljednjim...
Duhom.
Besmrtan.
Pažnja! Trčite po guvernera!
U kuću!
Sam!
Ne gubite mi vrijeme! Pročitajte ovo!
Nikad to ne potpisujem. -Gospodine Wittmer, znam što ste učinili.
Žena!
Je li gospođa!
Vaš muž je ubio barunicu.
Ima li ga?
A tko vam je to rekao? -Dr. Ritter.
UBOJSTVO FLOREANE od dr. Friedricha Rittera
Napisao je pismo. Ribar ga je donio prošli tjedan.
I vi vjerujete tim glupostima? -Dore Strauch je to potvrdila.
Pitate se zašto je dr. Ritter sada mrtav?
Trovanje hranom.
Čovjek koji je ovdje preživio 4 godine odjednom jede lošu piletinu kao amater?
Je li Dore rekla da sam joj dan prije dao zdrave kokoši?
Pogledajte činjenice: dr. Ritter je mrtav.
Rudy Lorenz je prodao stvari barunice i odselio se, a Dore je gotova.
Ali mi Wittmeri, koji se slažemo sa svima,
nismo pobjegli,
nismo učinili ništa sumnjivo, a mi smo glavni osumnjičeni?!
Gospoda će se sigurno ispričati.
Vi ste posljednji ovdje.
Jeste li sigurni da ne želite otići?
Ovo je naš dom.
Onda vozimo!