В далечните краища от обсега на майчиния Свят,
където една малката луна Велд обикаляше газовия гигант Мара
Там, село на скромни фермери живееха прост живот,използвайки това което земята произвеждаше
докато сянката на един боен кораб не падна върху нивите им.
Командирът на кораба, Адмирал Нобъл,
настояваше за повече провизии отколкото хората на Велд могат да дадат.
Така че една жена на име Кора, и мъж на име Гунар,
тръгнаха си от селото
за да събират воини и да се изправят срещу Дредноут.
Там в "Новата Долина" се присъединиха воините на могъщия Тарак!
И от мините на Дагус, се присъедини безстрашния Немезид
заедно с бунтовничесия Генерал Тит от Колизеума на Полукс.
От планетата Шараан,
Дариан кървавата брадва с неговият лейтенант, Милиъс.
които бяха попаднали в засада на плаващите докове" Гондивал",
тогава Кора победи Адмирал Ноубъл
като остави разбитото му тяло да лежи на скалистото крайбрежие.
Победоносните воини се завърнаха във Велд за да си вземат наградата,
от унищожението на Дредноут...
или поне така си вярваха.
Командир Касий.
- Той жив ли е? - Жив е.
Но..
...му трябва време за да се възстанови.
Той нямаше мозъчна функция от доста време.
Не знаем колко големи са му щетите.
Ще разберем какво е останало от него когато го извадим от какавидата.
Дихателните му пътища са чисти.
Диша сам.
Адмирале.
Адмирале, аз съм.
Касий?
Да.
Къде съм?
Вие сте на борда на кораба си, сър.
Корабът на "кралските момчета".
Чакаме тук в орбита. около Гондивал,
за да се възстановите, сър.
Благодаря на древните богове, молитвите ни бяха чути.
Касий, чуй ме.
Тя е на Велд.
Кой?
Кой е?
Търсената.
Тя е на Велд.
Задай курс към Велд.
Да, Адмирале.
Ще бъде направено.
Част втора {umm\fs30}Б Е Л Я З А Н И Я Т
Превод и Субтитри mani_dj
Аз съм Хаген.
Това е Ден.
Добре дошли в нашето скромно село.
Сигурно сте уморени и гладни.
И жадни предполагам.
Приготвили сме храна и напитки в гостоприемната ни къща за вас.
Хайд, да видим колко гостоприемни могат да бъдат хората ти .
Да откараме тези уракита към конюшнята.
Върнаха се.
Е, как изглеждат?
Силни, като воини, предполагам.
- Колко са? - Шест.
- С Кора и Гунар. - Шест.
Няма значение колко са силни., ще стане ли?
Командир Касий.
Войник. Вярвам, че всичко е както трябва.
Да, сър. Всичко е в целта
И нищо извън обичайното?
- Не, сър. - Много добре.
Уверете се, че реколтата е внесена, както е планирано,
ние ще дойдем след пет дни.
Пет дни?
Елате.
Сега, моля ви, заповядайте Сигурно сте много гладни.
Добре.
Жителите на селото са подготвили изобилие от храна и напитки
за да покажат верността си и благодарността за Вашето пристигане.
Но къде са всичките?
Как би се почувствал
ако много от вас,не са способни да се изправят, за да защитят собствения си дом
ако трябва да питате другите да дадат живота си за теб.
Те трябва да видят, че няма срам да сме тук.
Да преглътнат гордостта си и да помолят за помощ.,
това е самата смелост.
- Благодаря. - Да.
И както се случва, никой няма нужда да жертва живота си
и няма да е нужна защита.
Адмирал Нобъл е мъртъв. - Какво?
- Мъртъв ли е? - Наистина ли?
Трябва да го кажеш отново. Той не вярва.
Той е мъртъв.
Не мислиш ли че могат да се върнат?
Аз не.
Това е имперски протокол който изисква в случай на смърт на адмирала
да се върнете на родната си планета.
Тогава сме ви длъжници с още по-голям дълг на благодарност...
Грешиш.
Току-що получих съобщение.
Ще бъдат тук след пет дни.
Вярно ли е?
- Пет дни? - Да.
Мислех, че каза че си убила Адмирал Нобъл.
Аз го убих. Тялото му бе разбито от леда на скалите. Той е мъртъв.
Против протокола е да идват без него ако адмиралът не командва кораба, нали?
Това е вярно.
Но смъртта не винаги може да разубеди хората за реализиране на плановете им.
Те се нуждаят повече от това зърно отколкото бихме предположили
Хаген? - Да.
Обади се на селяните си. Нека говоря с тях.
Добре.
Очакват ни мрачните дни .
Когато му дойде времето.…
може би всички трябва да останем заедно.,
в битката, като братя.
За да успеем,
трябва да има доверие между нас.
След време ще се научим как да се бием.
Но първо трябва да им покажем силата си.
Доброто управление на земята.
Ако не действаме бързо, те ще разрушат селото ни…
за което гарантирам.
Колко време ще ви отнеме да съберете реколтата?
Половин цикъл около Мара.
Не, трябва да стане за три дни.
- Какво? - Не може да се направи.
Трябва ни всеки мъж и жена, които могат.
Зърното е най-силното ни оръжие.
Без него,
могат да ни взривят извън орбита.
Ако го вкараме бързо,
можем да го използваме., като инструмент за размяна, то е като щит.
Сега си починете добре.
Работата започва на разсъмване.
Чу човека.
Доун.
Мислите ли, че ще се научат да се доверяват един на друг?
Изплашени са.…
от чужденците, и следващата им битка , страхуват се за живота си.
Доверие? Не знам.
Надявам се , всички да имат куража да се изправят и бият, ако се наложи.
Нямах представа какво е да се биеш.
Колко ще ме уплаши това.
Страх те е да умреш.
Това е нормално. Всички се страхуват от нея.
Дори не съм си и помислял че мога да умра в момента.
Ако по-рано ме беше попитала как се чувствам,
щях да изпадна в паника
И ще бъда обзет от ужас .
Най-големият страх, който съм изпитвал през живота си.
От какво толкова се страхуваше?
Ако не е от смъртта?
За тебе.
Страхувах се да не те загубя.
Какво каза Нобъл…
че ти си най-издирваният престъпник в цялата вселена.
Не ставаш такава просто защото си избягала.
Помниш ли какво ти казах че съм била отгледана от Бализарий?
Регента на Империята?
И как станах бодигард на принцеса Иса?
Да.
И че си била награден воин.
Приятел на кралското семейство.
Какво се е случило с тях?
Под лечебното влияние на дъщеря си,
кралят започна да вижда много неща в различна светлина.
Това беше церемония по посвещаването което трябваше да бъде
на последният боен кораб от клас Дредноут.
Символичен край на една епоха от ерата на експанзията .
Според традицията, кралят освещава всеки кораб,
но не и този път.
Това е било първото Кралско задължение на принцесата
и първия и официален акт.
Корабът ще бъде наречен "Миротворец" и ще носи Кралския и печат.
До тогава не съм правила грешки.
Аз бях всеотдайната дъщеря на осиновения ми баща
и не можех да го предам или да му се противопоставя.
Той ме помоли, да убия принцесата
и тя трябваше да умре
Баща ми каза, че няма да стои настрани
и да гледа как дъщеря му унищожава военната машина
за което е пожертвал толкова много
Аз тогава имах вяра че Бализарий ще защити
мен и Империята, която толкова обичаше.
Мирно!
Странно.
Нещо не е наред.
Бализарий.
Къде е Кали? Защо пещите още не са запалени?
Бализарий, на теб говоря.
Отговори ми, човече!
Иса, бягай! Иса!
Копеле.
Не!
Направи го.
Какво чакаш?
Какво чакаш...? Направи го!
- Направи го. - Не.
- Не, не. - Направи го. Убий я.
- Убий я! - Не!
Прощавам ти.
Недей.
Какво направи?
Какво си направила?
Хванете я!
Ето я, Господа.
Тя е убиецът на кралското семейство.
Извънземна.
Ракът на етническите примеси.
Убиец.
- Убиец! - Убиец!
- Предател! - Змия!
Измет!
Пробих си път до совалката.
И съм живяла живота си оттогава извън закона.
Мислех си да ги оставя да ме убият. или просто да се предам.
Но някак си, последните думи на дъщеря им…
Нейната прошка.
Чувствах, че единственият начин да я почета ....това е да бягам.
И се опитвам да бъда, не знам.…
повече от оръжие.
Повече от оръжие.
Това е което всички се опитваме да бъдем.
Това е в природата ти.
Добро утро!
Това е Зовът за събуждане. Събудете се всички.
Хора, ставайте.
Време е за работа.
Хайде, мързеливи хора! Събудете се!
Нямаме много време!
Командире, с мен е главният медицински техник.
Свържи ме.
Освободи ме!
трябва да сляза долу.
Това е измяна. Аз командвам този кораб.
Кълна се в древните богове, че всеки един от вас да бъде съден!
Всички ще осъдя! Никой от вас не ми трябва!
Извикайте капитана тук долу,веднага!
Идвам.
Ще убия всеки един от вас лично!
Адмирале, не сте готов за това.
Все още аз съм командира на този кораб!
Защо стоиш там? Какво ме зяпате? Страхливци!
- Това е предателство! - Добре дошли отново, сър.
Готов ли сте да продължите командването?
Да, разбира се, че съм. Сега кажи на тези идиоти да ме освободят.
Сър, както вече ви казах.,
има протоколи, преди да ви разреша да подновите командата.
Тестове, които трябва да бъдат проведени са психически и...
Нека ти помогна с оценката.
Откачете го!
Колко далеч сме от Велд?
Няколко дни, сър.
Адмирале, моите извинения за белега, който ви остана
от този некомпетентен медицински екип.
Сигурен съм, че може да се премахне.
Не.
Не, остави го.
Тя ми го направи.
Когато я предам на Бализарий
ще си покажа белега на Сената,
като си разголя гърдите.
И ще остане като символ
че аз съм този, който е изправен пред правосъдието Белязаният,
този, който стои пред Моя народ като спасител.
Как върви жътвата? Някакви протести от селяните?
Не, сър.
всичко върви по график.
Не съм виждал Фаунус или Марк. по време на Вашите доклади.
Бяха заети да мотивират селяните, сър.
за извличане на допълнителна работа от тях.
Много добре.
Работата продължава денонощно.
Всичкото зърно ще бъде смляно на брашно
точно навреме за Вашето пристигане.
Отлично, войнико.
Ако селяните изпълнят своята част от сделката,
може би трябва да проявим малко милост.
Тези кучета заслужават само ботуша ни.
Така ли е?
Ще видим…
когато работата бъде свършена.
За убития крал.
Е, ясно е че Фаунус и Марк
останалите са мъртви.
И сред тях има много с белези.
Изглежда, че нашият млад войник е избрал нашата страна.
Всички, ако можех да…
Исках да приветствам новите ни приятели.
Искам да ви дам тези малки подаръци, които сама направих.
Знам, че всички идвате от различни места
и тук ставате много по-богати и по-изискани отколкото бяхте,
надявам се подаръците ми да не ви обидят с тяхната простота.
Но ги направих с обич от благодарност.
Когато за първи път видях че всички вие идвате в нашето село.,
почувствах че Генерал Тит е като самите планини.
Силен и неподвижен.
Благодаря.
Тарак.
Духът ти е неукротим.…
... но благородството ти е неоспоримо.
Като снежния Лос.
Благодаря. Благодаря.
Младият Милиус…
който грее като слънцето върху лицата ни,
сгрява ни и ни носи комфорт,
верен и истински,
Благодаря.
Немезис.
Свирепа като бурята със светкавиците си,
но и със своя животворен дъжд.
Това е изворът на живота.
Бурята е майка на всички нас.
Благодаря.
Гунар.
Ти си нашето сърце.
Даваш ни надежда.
Красиво е. Благодаря.
Виж това.
И Кора.
Ти си нашият пазител вълк с оголени зъби.
Ти стоиш между нас и унищожението.
Силата на всички нас заедно.
Да пируваме!
Добре ли си?
- Става ли? - Да. Да.
Наздраве.
- Ден, покажи ни това движение отново! - Готов ли си?
Това е!
Добре.
Днес започваме подготовката за нашата защита.
Първо да започнем с преместването на зърното в селото,
за да не могат да ни обстрелват от орбита. без да рискуват да бъде унищожена реколтата.
Тия оръжия бяха оставени от Империята
които ще ни помогнат да удържим позициите си.
Бронебойни и високо-експлозивни детонатори.
- Имаме и няколко комуникативни връзки. - Добре.
Кръвта няма да излезе лесно., но можем да опитаме.
Не, перфектно е. Остави го. Имаме ли още?
Разбира се.
Съберете всички ловни пушки.
всеки нож
всички патрони от селото.
Ще трябва да изкопаем и отбранителни позиции за да им дадем изненада.
Добре.
Астрид. Да видим какво можеш
Чакай.
Свий си лакътя.
Дръж и двете си очи отворени.
Добре. Днес ще учим за основи на атаката и отбраната.
Превърнахме вашите инструменти за събиране на реколтата в оръжия.
Това, което ще се опитаме да направим, е…
Това.
Да.
Като професионалист.
Чудесно.
Наистина добре.
Има природен талант.
Ето.
Тръгвай!
Слизаме.
Това е корабът на Кора.
Беше в лошо състояние когато я измъкнах от него.
От колко време е тук?
- Два сезона. - Да вървим.
Корабът на Кора бе намерен в планините на изток.
Сега, като работим заедно, можем да го извадим.
Той може да ни бъде мощен актив.
Все още работи.
Задръж.
- Колко? - Виж, имаш 15 пушки...
Това няма значение колко имаме.
Колко хора знаят как да носят оръжие...
- Айвар не трябва да носи оръжие. - Напълно съм съгласен.
Ще наточим всички си ножове.
Просто трябва да разберем какво...
Слушайте.
Никога не съм бил такъв да признавам грешките си.
Сега знаем какво трябва да прави всеки от нас.
Всички сте тук, защото искам да знаете с кого, по дяволите, се биете.
Всички трябва да споделят истината.
Аз съм първи.
Сараву.
Регента Бализарий ме изпрати
мен и моят кораб като демонстрация на сила
да бъда над парламента на Сараву,
където имаше избори дали да се гласува или не за независимост от Кралството
което ще бъде очевидно.
Но смелите хора на този свят гласуваха смело за свободата.
И в отговор на това ми бе наредено да открият огън по Капитола.
Отказах и корабът ми беше свален.
Пълзейки от развалините,
ние се бихме със силите на родната планета докато ни свършиха боеприпасите
Знаех,че хората ми ще се бият с мен до смърт
и затова сключих сделка.
Животът на моите хора за да се предам.
Молих за милостта на регента да ги пощади.
Но регента Бализарий не знаеше какво е милост
За да ме накажат, хората ми бяха екзекутирани пред очите ми.
Решението да не се подчиня на Бализарий беше само мое.
Не минава и ден, в който да не мисля за хората ми, които умряха за мен
и как моята капитулация предаде смелостта им и ги осъдиха на смърт.
Никога повече..
...никога това няма да се повтори.
Трябва да разберете това днес, преди да изберете дали ще ме последвате утре.
Никога не съм се била в битка като тази, която идва.
Но аз израснах на място което беше много подобно на това.
Когато корабите се появиха в небето над моя свят,
Погледнах към племенните старейшини. за начина, по който ще реагират.
Те трепереха,
и искаха да дадат всичко защото ги беше страх да се бият.
Казват: "какво можем да направим срещу мощта на майката земя?"
Тези, които са твърде слаби или твърде стари, за да работят, бяха избити.
ние, останалите, бяхме разхвърляни в трудови лагери из цялата вселена
и семействата ни разделени.
сякаш моят народ никога не е съществувал.
Лагерът ми беше освободен от съпротивата.
Тогава си намерих ново семейство което ми показа различен път.
Така че когато дойде времето ...
ще дам живота си, за да защитя това село ако се наложи.
Мога да умра за място, което да нарека дом.
Какъв по-достоен край от това да се защитиш?
Имах живот преди.
Много преди…
...изглеждаше като...
малко рибарско селище.
Имперските войски избиха всички и опожариха всичко.
Ние бяхме миролюбив народ,
но не винаги сме били такива.
Някога, много отдавна ...
ние бяхме войнствен народ.
Никога преди не съм убивала.
и никога не съм проливала кръв
докато не си пролях моята.
Но болката ми се превърна в ярост
и гневът Ми се превърна в отмъщение.
Но жаждата за кръв на моите предци все още живееше в тези древни ръкавици.
Кръвта ми ги събуди
и те ми показаха как да се боря.
Така се преродих.
От този ден нататък,
отмъщението стана целта на живота ми.
И да…
Да, Ще ги убия.
Никой от нас не избира родителите си.
А моите бяха Крал и Кралица.
Моят баща, кралят
настоя да представим нашите условия за армиите на майката земя
и отговорът им беше като върнаха тялото му с обещанието за нашествие.
Майка ми винаги е казвала че, "Момчето не става мъж"
до смъртта на баща си."
"След смърта му принцът ставал Крал."
Това беше последният път, когато плаках.
Скоро след това, корабите им затъмниха небето ни.
Майка ми тогава, в името на честта, отказа да избяга.
Исках да остана, за да я защитя.
Но кралицата знаеше че трябва да пази кръвната линия и трона.
Загубих майка си ...
и Моят свят в този ден.
Бях изнесен тайно от планетата
скрит в транспортен кораб на бежанци насочвайки се е към най-близката звезда.
Избягах заради дълга и
за да запазя Кралството и кръвната линия, която вече не съществуваше.
Бях лишен от възможността да ги защитя.
Но когато това свърши тук,
ще си отида там.
Вкъщи
за да си изкупя вината…
за грешката на неоправдана чест.
Кора.
Не сме чували твоята история?
Сирак съм от войната.
Дисциплината на военен живот ми подхожда.
Служих на кораб който много прилича на "кралските момчета".
Никога не съм имала семейство, и мислех, че съм намерило едно.
Докато не пристигнах тук на Велд.
Това място ме научи каква може да бъде родината ти и семейството.
Искаш ли да добавиш още нещо?
Не.
Сигурна ли си?
Как е изворната вода?
Какво?
От няколко дни,
Тит се преструва, че пие алкохол,
защото не иска да знаем колко много го вълнува предстоящата битка.
Това наистина е вода.
Понякога старите истории могат да бъдат трудни за разказване.
Да, така е.
Приятели…
Мога само да кажа…
Благодаря ви, че дойдохте в това село.,
като ни давате надежда.
Благодаря.
Не знам какво ще стане с всички нас до края на деня утре.
Мога само да се моля за миналото да не Ви да натоварва толкова.
Добре казано. Да пием за това.
Селото е готово.
Добре. Както и шепа офицери
които пращат да съберат зърното.,
И ние ще ги премахнем
с цялата си сила без милост,
не щадете никой, който е стъпил на земята ви.
И после какво?
Да преговаряме ли?
Мислиш ли, че ще те послушат?
Не знам.
Но ако нещо се обърка, тогава,
се погрижи за това, че твоя кораб да е все още в работно състояние
и първото нещо на сутринта е... ..да го скриеш от погледа им.
Ще го направя.
Вода.
Наистина ли, Тит?
Генерал Тит.
- Разбира се. - За теб.
Здравей, Джеймс.
Знаеш ли, последният човек който ме наричаше така
бе старият бивш командир на механиката Милитариума
когато умря в ръцете ми.
О, съжалявам.
Всичко е наред. Харесва ми как звучи.
Кара ме да се чувствам нещо различно от безнадеждност.
Виждаш ли…
Бяха ми дадени спомени от един свят който никога няма да видя,
вярност към крал, на когото не мога да служа.
и любов към дете, което не можах да спася.
Но звукът на това име, когато го произнасяш
ми позволява да чувствам, дори и в по-малка степен…
моят начин на съществуване.
Затова ли спаси Сам?
Не съм сигурен.
Знам само, че мисълта за нея да бъде наранена или унищожена
отвори част от мен, която беше затворена.
Избираш страна, Джеймс.
Ти и аз си приличаме., създадени сме да убиваме заради тях.
Разберете че това е техен кошмар да се борим за тях заедно.
Не защото ни е заповядано или имаме инструкции,
а да защитим нещо, което обичаме.
Трябва да знаеш, че не можеш да ги победиш.
Всичко е готово.
Дредноут.
Довършете! Свършвайте! Хайде!
Бързо, бързо, бързо!
Довърши си работата! Заемете позиции!
Покрий го!
Това новите формации ли са.
Чувалите със зърното.
Виж, струпали са ги близо да къщите за да не можем да ги унищожим.
И там и там, те са го натрупали като прикритие за стрелба.
Умно.
Разбира се, това не са плановете на един фермер.
Изглежда генерал Тит го е направил. преди да се напие.
Виж тук.
Термовизионни изображения показват група от хора в къщата за гости
в горната част на селото.
Без съмнение са жени и деца.
Добре. Ще направим всичко възможно да предотвратим една голяма битка в селото.
Докато преговаряме, ще стартираме "Криптея"
да заловим жените и децата.
Ще приземим малък контингент от бронирани коли
Няма да ни се опънат, когато видят ножа опрян до гърлото на децата им .
Тогава ще видим колко са мотивирани за борбата.
Всички вътре, веднага!
- Да вървим. Хайде. - Хайде, всички. По-бързо.
Влизай вътре. Да вървим. Мърдай, мърдай!
Не сме добре дошли в селото ви, нали?
Къде е топлата ми прегръдка?
Никога не са ми давали поне една чаша бира..
Артеле.
Кажи ми какво се опитвате да постигнете.
Същото както последния път, когато се срещнахме.
Ще те убия.
Да.
Каква беше честа за мен.
Белег. От самия Скакалец.
Няма да има кръв тук днес.
Ще ти дам един шанс за да се избегне клането.
Знаеш ли какво ще ми даде регент Бализарий
когато те поставя на колене пред него?
Предполагам че си търсиш място в Сената
Това заслужавам.
Ако е така, вземете зърното, от което се нуждаете
и изчезвайте обратно към майката земя
Нито повече, нито по-малко.
Остави селяните невредими.
Съобщи на Бализарий, че воините които сте търсили са избягали.
И не трябва да взимам нищо, нали?
Абсолютно нищо?
Отнемате живота си.
Изборът е твой.
Или приемате безчестието и понижението, и главата ти се отдели от раменете .
Корабът ти ще бъде твоя гроб.
Вашите семейства и целият ви роден Свят да знае
че сте бил убит от селяните на Велд.
Имам задача с почит към Съвета на Майката Земя.
Възнамерявам да изпълня тази задача до край.
Какво ме забавлява най-много във всичко това?
Мислиш ли, че имаш някакви правомощия за преговори? Не ,..нямаш.
Мислиш, че не знам къде криете жените и децата ?
Докато стоиш тук и ми говориш, планът ти вече се провали.
е, освен ако, разбира се може да го уредим, като
взема зърното, което ми предложи.
Мога да направя това, което поиска. и да оставя селяните и живота им.
Но това си има цена за тази концесия.
И тази цена си ти.
Всеки член на групата ще да бъде високо ценен в очите на Империята,
но не може да отречеш че си най-търсеният човек в цялата галктика
в името на почитаемия регент .
Самата Артеле.
Така че тук е и вашият избор.
Артеле, предай се
и ще позволя на селяните да живеят.
Ако откажете,
тези, които ви са най-скъпи,
старците и децата,
които в момента са заобиколили къщата за гости,
и ще бъда избити от хората ми ако не се предадеш
Не е ли пролята вече достатъчно кръв в тази сграда преди?
Наистина ли си готова да жертваш тези хора в Твое име?
Време е, Артеле.
Какво?
Кора.
Кора, какво правиш?
Така си и мислех.
Защо не се сбогуваш с приятеля си?
Баща ти те очаква.
Кора, Погледни ме.
Да?
Какво става, а?
Съжалявам.
Няма да позволя това място да умре заради мен.
Знам какво правя.
Той те лъже.
- Просто ме пусни! - Не!
Не. Не.
Не!
Да?
- Не. Не! - Хайде.
Дръпни се!
Хайде, Кора! Трябва да те качим на кораба.
Хайде. Ти си единственият ни шанс.
Да вървим.
Ставай. Тръгвай!
- Ставай, войнико! - Не мога.
Да вървим!
Право напред!
АА-77, веднага се махай от там.
Излитаме. Трябва да излетим веднага!
Включи главното оръдие.
О, по дяволите.
- Давай! - Хайде!
Задръж!
Стреляйте от дясно!
Готов ли си! Тръгвай!
Да вървим!
Задръж.
Тук!
Ще влезем като тяхна совалка.
Когато дам сигнал, запали дима.
О,боже мой.
Кора, Сигурна ли си?
Сега. Запали го .
Искаме докинг.
Корабът е пострадал
имам жертви.
Устройствата ми не реагират
предавам контрола.
Дръж се, войнико.
Ще те сваля долу в главния хангар
за поддръжка и медицинска екстракция на ранените.
Дошло е времето за всичко, което обичате.
За твоя дом.
Защитавайте се един друг и не показвайте милост към тях.
За Синдри!
Не можем да позволим на Тит да върши на останалите цялата работа.
Готови ли сте?
Да се бием и умрем!
Да убием враговете ни!
Адмирале, до сега Криптея
трябва да е заловил жените и децата.
Все още чакаме новини, сър.
Един долу в трюма!
- Чуваш ли ме? - Хей. Добре ли си?
Сега ще се опитам да те преместя.
Държа те. Всичко ще бъде наред.
Добре.
- Всичко е наред. - Двама свалени, не реагират!
Донесете носилките!
Товарете ги. Добре, хайде, Вземи го.
Поеми с рамото Добре, държа го за краката.
Вдигни ръката. Започваме.
Добре, да вървим. Добре, съобщавам.
Има щети от шрапнели, изглежда пехоинеца е пострадал от рани на ловна пушка.
Две минути до визуална проверка на асансьора.
Да вървим.
Не.
Всичко е наред.
Справи се добре.
Да?
Помогни ми да сваля шлема му. Подкрепи врата му.
Странно. Не виждам никакви рани.
Ами вторият е стабилен ли е?
Пулсът му е ускорен.
Не виждам рани., но има малко кръв.
Може би под бронята му.
Свали му маската и погледни къде му са раните
Проверявам пулса.
Пулсът на този е много нисък.
Чакай. Това е…
Дай ми експлозивите.
- Зарядите. - Чакай.
Върни се на кораба ми и го включи.
Няма много време да се махаме от кораба, преди да е избухнал.
Добре.
Ще те чакам.
- Трябва да има асансьор в тази зала. - Разбрах..
До целия персонал, бъдете внимателни.
Копирам . Прицелвам се в къщата...
Нарушител. Повтарям. Нарушител.
Пращам подкрепление за да разбера броят на нарушителите?
Чувам истрели
долу има мъже.
Тя е жена...
Какво? Какво става?
Има проблем в машинното.
Казва, че жена е проникнала на кораба.
Артеле.
Артеле е на борда на този кораб.
Това е невъзможно.
Не, тя е.
Тя дойде при нас.
Перфектно....
Предупредете всички сектори. Искам да я заловите веднага.
А Касий?
Можете да стреляте по селото.
Сър, ами зърното.
Вече нямаме нужда от зърно.
Сега тя сама дойде при нас.
Но имаме хора на земята.
Да. По-малко гърла за хранене.
След като хванем Скакалеца, ще се върнем директно на майката земя.
и няма да ни трябва зърно, нали?
Унищожи селото .
Чухте Адмирала. Заредете оръдията.
Главното оръдие.
Да, сър...целта е селото.
Заредете оръдията.
Веднага, сър.
Имаме заповед да се насочим към повърхността.
Загубихме връзка. с машинното отделение.
- Къде е тя? - Търсим я.
Тя се движи от ниво три към ниво четири.
Кажи ми какво става, по дяволите!
Цялата налична сигурност, да се яви в машинното.
Имам нужда от актуализация сега!
Сър.
Лейтенант. Сър.
Всички командири да докладват за числеността на на военните.
- Напред! Напред! - Да вървим!
Не!
- Тръгвам! - Давай, давай!
Ранен ли си? Добре ли си? Хайде.
Мислех, че умирането в битка... ...е това което винаги съм искал.
Борба за справедлива кауза.
Мисля, че сгреших.
Не мисля, че искам да умирам.
Но ако трябва …
Заедно.
Хайде.
Кора. Кора, къде си?
Двигателят работи...чакам те.
Времето ни изтича.
Почти стигнах до теб.
Добре, хубаво.
Бъдете внимателни.
Имаме нарушител на кораба
Артеле.
Трябва да ти благодаря за това че не прие предложението ми да се предадеш.
Ще имам по голяма стойност да те убия в битка.
Добре направи, че дойде дотук.
Много по-добре, отколкото очаквах.
Много по-добре, отколкото може да се очаква от група шибани фермери.
Да.
Целта е прихваната.
Засякохме селото.
Потвърдено.
Сър!
Какво?
Оръжието е заредено и готово за стрелба.
О, не.
Стреляйте .
Това е Кора!
Убий я.
Не! Не!
Кора! Кора!
Ела тук!
Отвори си очите. Отвори си очите!
Погледни ме!
Хайде!
Хайде.
Хей. Хей.
Хей, Хей. Хей. Ела тук, ела тук.
Ела тук.
Чакай. Добре.
Хей. Остани с мен.
Остани с мен. Остани с мен. Остани с мен.
Защо не мога да те имам ?
- Остани с мен. Моля те. - Не. Всичко е наред.
Виж какво направи.
Ти ни спаси.
Всички нас.
Хей.
Обичам те.
Моля те.
Знам какво си.
И те обичам.
Моля те.
Виж!
Следвайте ме във формация!
Да, Командире.
Вашата цел е тези совалки!
Да, Командире..
Черна Планинска Ескадрила, свалете врага.
Тит! Урааа!
Урааа!
Виж, това е Девра кървава брадва, и цялата бунтовническа флота.
Наистина победихме. Това е…
Не.
Обичам те.
От други светове дойдоха да се бият за нас.
Да умрат за нас.
Нека загиналите намерят покой.
Сега ги почитаме паметта им по единствения начин, по който можем.
Запомняйки имената им…
и следващия път когато донесем реколтата.
Един сезон сега, и сто сезона след това
продължавайки да
да почитаме.
Всички ние почитаме тези които паднаха в битка
Почитам брат си и неговата смелост.
Не говорете за мен когато говорите за чест и храброст.
Излъгах Ви.
Всички вас.
Тит.
Знам, дете.
Знам.
Знаеше ли, че аз съм Артеле?
Осиновена дъщеря на регент Бализарий?
А убиецът на принцеса Иса?
Знам името ти. Да.
Но ти не си я убила.…
...защото принцесата е още жива.
Наистина ли мислеше , че тя може да бъде убита толкова лесно?
Не. Тя се справя със смъртта.
Какво да направя?
Сега имаш причина, нали?
Да я намерим и да се бием?
Ако решите да се биете,
ще дойда с теб.
Всички ние.
И аз също.
Ако мога да бъда от полза…
Аз също искам това.
Искаш да се биеш с нас ли, роботе? Помогни ни да намерим изчезналата принцеса.
Ако това, което казваш е истина, че принцесата е жива,
то аз нямам избор.
Служа на династията на убития крал и за мен е чест да се бия.
Да я намерим, и да се бием.
Превод и Субтитри https://subsland.com/ maniivanov