Sånn, ja!
Ji Sooheon, din drittsekk. Du er ferdig.
Jævla kjøter!
Din jævel!
DEN VIRKELIGE MOROA BEGYNNER NÅ!
Det er urettferdig. Han bruker krykkene.
Ikke vær redd. Helten vinner alltid.
-Og Sa Joongkyung har et dårlig bein. -Ja.
Du skal få betale for foten min, din dritt!
Drittsekk...
Herregud...
Han tok den av!
SEOK JAEBUM? ER IKKE GI OSUNG OG SEOK JAEBUM NÆRE?
Osung.
Var livestrømmen din en suksess?
Pokker.
REVENGE OF OTHERS
20 MINUTTER SIDEN
Ja, vi er på vei dit du ba oss om.
Ja, vi gikk nettopp forbi kiosken.
Venstre sving.
Ja, hvis du går rett derfra, ser du campingbilen.
Ok. Takk, Sunha.
Selvsagt.
Hva skal vi gjøre? Alt er på grunn av meg.
Nei, Min Sunha. Dette er ikke din feil.
Demonene Sa Joongkyung og Gi Osung står bak.
Chanmi kommer seg vel til Ji Sooheon før noe ille skjer?
Ji Sooheon!
Seok Jaebum.
Jeg tilgir deg ikke for dette.
Søren.
Du!
Hva skjer? Det var ikke den jævelen Ji Sooheon!
Politiet er her. Gå, nå.
Pokker, vent litt.
Pokker!
Mr. Gi Osung.
Du har vel en del å forklare?
Pokker.
Hei, Seok Jaebum.
Knuste du foten min?
-Jeg vet det ikke var deg. -Du ventet vel
på noen andre?
Har du et dødsønske, din jævel?
Hvem var det?
Den du ventet på.
Det har du ikke noe med.
Slutt.
Livestrømmen er over.
Vi drar til politistasjonen.
Gi Osung måtte bare kødde det til.
Du.
Gi meg masken.
Hva gjør du? Jeg ba deg overlevere bevisene.
Kom deg ut derfra. Campingbilen må bevares som bevis.
NEUNGHWA SYKEHUS BEGRAVELSESHALL
Det var Gi Osung som planla hendelsen i går kveld.
Han hadde flere assistenter til direktesendingen,
inkludert Sa Joongkyung, hans fetter og vennen hans.
Sa Joongkyungs fetter og venn har rulleblad.
Jeg lot fem personer involvert i hendelsen
dra hjem igjen dersom de kommer til stasjonen i dag tidlig.
Hva er galt med dem?
Hvorfor i helvete lekte de politi og røvere på en livestream?
Sir. Dette var ikke en lek.
Hensikten var å ta den skyldige
og avsløre hans identitet for de andre elevene.
Ja, jeg vet det!
Osung satte en felle for å fange den skyldige
og satte opp kameraer og alt?
Mr. Gi Osung vet visst mye om disse nylige sakene.
Antyder du at
det er en klar forbindelse til hendelsen på bilverkstedet?
Det er det jeg mistenker.
Jeg sier ifra til deg etter etterforskningen.
YONGTAN POLITISJEF GI WANGDO
Etterforsker Jin.
Hva?
Husker du fyren med masken?
Seok Jaebum?
Han er Seungpil-gruppens arving. Tredjegenerasjons multimillionær.
-Så? -Han er her med to advokater.
Kom igjen.
Jeg er etterforsker Jin Sojung.
Vi er advokatene hans.
-God morgen. -La oss gå inn.
Sir.
Jeg vil bli avhørt alene.
Du trenger ikke. Ikke føl deg presset.
-Vi bare lytter. -Det er ingenting å bekymre seg for.
Selvsagt. Siden det ikke er så viktig, vil jeg bli avhørt alene.
Er det ok, etterforsker?
Jeg har visst siden forrige måned at Sa Joongkyung bodde i campingbil.
Hvordan?
For jeg så ham røyke foran campingbilen sin mens jeg kjørte.
Så du har førerkort?
Ja.
Jeg er ikke mindreårig.
Kjørte du til campingbilen med bilen din?
Nei, jeg tok drosje.
For jeg hadde drukket i en park i nærheten.
Jeg så på livestrømmen der
da Sa Joongkyung dukket opp.
Så jeg gikk ut ifra at Gi Osung arrangerte en helteopptreden med livestrømmen.
Det var da
jeg følte en plutselig trang til
å straffe Sa Joongkyung slik helten ville gjort.
Du kjenner helten, ja?
Helten som knuste Sa Joongkyungs fot dette semesteret.
Uansett, jeg ville ikke gå glipp av sjansen til å kreve tittelen,
så jeg tok en drosje dit.
Hva med masken?
Har du alltid med deg en maske?
Nei, selvfølgelig ikke.
Jeg fant den på veien.
Masken?
Ja.
Jeg tenkte på det som en del av å spille helt.
Jeg tok på meg masken og dro til campingbilen.
Jeg stolte på at Gi Osung ville hjelpe meg hvis ting gikk galt.
Tror du ennå at hendelsen med direktesendingen
var en del av en heltefantasi?
Jeg mener...
Jeg hadde aldri trodd at Osung ville lage et sånt fjes på meg.
Etter å ha tatt av meg masken, så Osung veldig overrasket ut.
Så ble han ekstremt sint.
Det var da jeg tenkte
at kanskje ikke var en spøk.
Det var det jeg tenkte.
Forresten, etterforsker.
Det er noe jeg vil spørre deg om.
Vil dette bli sett på som en forbrytelse?
Det er det vi prøver å finne ut av nå.
Jeg skjønner.
Kan du fortelle meg hvorfor
du gikk sisteåret om igjen?
Det er ikke relatert til det som skjedde i går kveld,
men jeg skal si det.
Jeg var i en trafikkulykke.
Jeg lå på sykehus i et halvt år
og mistet noen av minnene mine.
Jeg ville hevne meg på fyren som gjorde dette mot foten min.
Det er vel ikke ulovlig å tenke på?
Forsto du ikke hva jeg sa?
Hvordan visste du at helten skulle komme?
Når du kaster ut agn,
vet du når en fisk biter?
La agnet ligge og vent.
Hva var agnet?
Agnet?
Sa Joongkyung.
Det kan ikke ha vært deg.
Du hadde allerede blitt straffet én gang.
Hvorfor skulle han straffe deg igjen?
-Vel... -Min Sunha.
Jeg vet du har trakassert henne igjen.
Om du begynner å plage henne igjen, kommer helten tilbake for deg.
Det var agnet, ikke sant?
Jeg vet ikke hva du mener.
Hvordan ble Gi Osung involvert i dette?
Det var han som foreslo at vi skulle fange helten.
Hvorfor ville han fange helten? Har helten gjort noe mot Gi Osung?
Jeg vet nå ikke det.
Men uansett, han sa at det ville vært gøy med en livestrømming
og ba meg bli med.
Så Gi Osung vet hvem helten er.
Fordi han planla å avsløre helten på livestrømmen sin.
Jeg sa at jeg ikke vet.
Hvorfor var gangsterfetteren din der under livestrømmen?
Bilen som ble brukt til livestrømmen, er hans.
Han hjalp bare fetteren sin.
Føler du ikke at Gi Osung brukte deg?
Jeg er ikke så sikker.
Jeg var uforsiktig.
Dette er siste gang jeg gjør noe sånt.
Jeg er ikke her for din unnskyldning. Du må si hva som skjedde.
Vi tror ikke at dette var en spøk.
Jeg ville bare bli populær hos de andre ungdommene.
Ville de ha likt det?
Hva?
Hvis du avslørte identiteten til helten, ville de ha likt det?
Ungdommene elsker helten.
Men det du gjorde kunne ha fått ham arrestert.
Ville ikke det ha fått de andre til å klandre deg for arrestasjonen hans?
Resultatet ville blitt det motsatte av det du ønsket.
Det har du nok skjønt allerede.
Det tenkte jeg ikke på.
Du ville bare gi helten til oss,
selv om det betydde at du ville risikere å få skylden.
Kom igjen.
Det er ikke sant.
Hva synes du om at Seok Jaebum tok på seg masken?
Og kom inn i campingbilen?
Det bør du spørre ham om.
Jeg spør hva du syntes.
Jeg ante ikke at det ville skje.
Men det gjorde ting morsomme.
Derfor sier jeg at det bare var for gøy.
Det virket ikke som du likte det i livestrømmen.
Ditt uttrykk var ubetalelig da du tok av Seok Jaebums maske.
Du så sint ut.
Jeg var bare veldig sjokkert.
Hvem forventet du å se?
Hvem sitt ansikt ville du vise på lufta?
Jeg hadde ingen i tankene.
Du vet om drapet på Park Wonseok, ja?
Siden dere gikk på samme skole?
Selvfølgelig gjør jeg det.
Og saken til Joo Hyukgun, ungdomsforbryteren.
Siden du gikk på samme ungdomsskole som Joo Hyukgun,
og kvitteringen fra studieskaféen ble funnet på åstedet?
Ja, jeg er klar over det.
Vi tror sakene er knyttet til hverandre.
I begge drapssakene
så har vi grunn til å tro at ofrene ble straffet av helten.
Beklager, jeg henger ikke med.
Jeg tror du vet godt hva jeg snakker om.
Jeg?
Jeg vet det.
Jeg kjenner til alle tre sakene.
Bortsett fra det, hva annet vet jeg?
Prøver du å gjøre meg til syndebukk?
Du ville gi den skyldige til politiet,
for vi klarer ikke å ta dem.
Det kan ha virket som om du prøvde å avsløre hvem helten var for studentene,
men faktisk ville du at politiet skulle se det.
Slutt å snakke tull.
Da politiet arresterte helten fra Sa Joongkyungs sak,
så ville helten bli etterforsket for alle de andre sakene også.
Har jeg avslørt for mye av planene dine?
Dette er et ganske vanlig triks som kriminelle bruker
-for å distrahere politiet. -Sier dere at
jeg er mistenkt i begge drapssakene?
Jeg tror personlig
at Ji Sooheon er den skyldige.
GO GO STADION-MEDLEMMER
Jeg er her for å ta farvel.
Måtte din mor hvile i fred.
Jeg vet det blir vanskelig for deg, men jeg håper du finner fred i sinnet.
Takk.
Kondolerer.
Takk.
-Spis litt før dere drar. -Det går bra, takk.
La oss dra.
Jeg ønsker dere alt godt.
Kanskje vi burde ha blitt lenger. Det var ikke så mange der inne.
Han ville følt seg ukomfortabel om jeg var der.
Tror du det?
Jeg synes synd på Ji Sooheon.
Han er helt alene i verden nå.
Kom igjen, la oss spise lunsj også.
Sooheon.
Du må spise selv om du ikke vil.
Ok. Spis ferdig, dere også.
Takk for hjelpen.
Vi vet ikke mye om hva man gjør i begravelser.
Gi oss gjerne ordre.
Ok, høres bra ut.
La oss spise.
Seok Jaebum.
Kjenner du folkene som nettopp var her?
Ja, de er politi.
Damen var politibetjenten som raidet Sa Joongkyungs campingbil i går kveld.
Hvem var mannen?
Han er nok også politi.
Det er å overdrive.
Fulgte politiet etter deg til begravelsen?
De kom for å vise respekt.
Gikk det bra på politistasjonen?
Beklager at jeg blandet deg inn i det.
Nei, det er ingenting.
Jeg sa det var av nysgjerrighet,
og de fant ikke noe å sikte meg for.
Hvordan forklarte du masken?
Jeg sa jeg fant den ved campingbilen.
Og de trodde deg?
Det var det jeg sa til dem. Hva annet kunne de gjøre?
La oss snakke om det en annen gang.
La oss spise.
JI SOOMIN
SHIN YUKYUNG
Takk
for all hjelpen.
Faktisk
er Park Wonseok også her.
Du kan si jeg stod Park Wonseok nær.
Men jeg visste aldri hvor asken hans var. Jeg har heller aldri vært her før.
Beklager, Chanmi.
-Ikke noe problem. -Hvor er han?
La oss gå sammen for å vise respekt.
Virkelig? Skal vi?
PARK WONSEOK
Pokker. Jeg kjenner det bildet.
Han viste den til meg og sa han så bra ut.
Hvorfor klarer ikke politiet å ta morderen?
Etterforsker de det?
Vi vet kanskje ikke hvem det var,
men hvis den mistenkte klarte å spille av videoen i auditoriet,
burde de ikke ha arrestert den mistenkte nå?
Hva gjør de? Seriøst.
Chanmi.
Vet du og Ji Sooheon noe?
Vi har en mistenkt
i tankene.
Seriøst?
Den jeg tror det var, er...
Gi Osung.
...Gi Osung.
Gi Osung?
Det er jeg sikker på. Det er mer enn en magefølelse.
Men jeg har ikke sagt det til politiet ennå.
Hva venter du på?
Fordi faren hans er politisjef.
Faktisk er det fordi jeg ikke har definitive bevis ennå.
Jeg føler også at jeg ikke blir fornøyd
hvis jeg bare gir ham til politiet.
Sikker på at det er Gi Osung?
Jeg er nesten sikker.
Jeg regner med at jeg ikke trenger å si dette,
men la dette bli mellom oss foreløpig.
Selvsagt.
Ikke vær redd.
Ikke bekymre deg for meg heller.
Ok.
-Hei, hva ser du på? -Pass deg.
-Hei! Det er den maskerte Jaebum. -Ja.
Du er sen til timen.
Som forventet av en helt.
Jeg måtte hjelpe Sooheon med å plassere morens urne i et kolumbarium.
Jeg skjønner.
Du er en helt som hjalp en venn i nød.
-Jeg stikker. -Ok.
Vi må snakke sammen.
Seok Jaebum.
Jeg vil ikke behandle deg som en venn lenger,
siden du har gått over streken.
Jeg bryr meg ikke om hva du har sagt,
men jeg håper vi kan være ærlige med hverandre.
På livestrømmen
støtte du på Ji Sooheon ved campingbilen, ikke sant?
Det var derfor du tok på deg masken og gikk inn dit.
Må jeg svare på spørsmålet ditt når du allerede tenker på ett?
Ikke vær feig. Si det.
Du møtte Ji Sooheon og brukte masken hans.
Hvorfor hjelper du ham? Hvorfor forrådte du meg?
Forrådte deg?
Uten deg hadde jeg tatt Ji Sooheon.
Han ville sagt noe mens han banket opp Sa Joongkyung i campingbilen.
Vær så snill, nei. Ikke!
Han ville ikke visst at han var på en livestrøm.
Han ville sagt noe sånt som:
"Du trenger mer juling, siden du ikke har lært leksa di."
Han ville ha knust Sa Joongkyung for Min Sunha.
Hva sa jeg?
Det skulle bli livestrømmet.
Seok Jaebum, hvorfor står du i veien for meg?
-Hvorfor? -Ville ikke at Ji Sooheon skulle bli tatt.
Jeg visste det.
Dere to møttes den kvelden.
For å være mer spesifikk ville jeg ikke at Ji Sooheon skulle bli tatt av deg.
Hva gjorde Ji Sooheon for deg?
Har han gjort mer for deg enn det jeg har?
Likevel forrådet du meg?
Tror du at du har gjort mye for meg?
Behandler du meg bra?
Det er bare sånn det er. Det er ikke noe poeng i å være snill.
Aner jeg virkelig ingenting?
Jeg fortalte deg alt du ikke kunne huske
og hjalp deg å komme deg.
Og nå vil du vite hva jeg har gjort for deg?
Husker du at du ba meg om hjelp og stilte alle slags spørsmål?
Betyr ikke tid og innsats noe?
Det var nok din måte
å manipulere og plante det du ville jeg skulle tro.
Hvorfor viste du meg bare bildet av meg og Park Wonseok?
Var ikke det din måte
å få meg til å tro at jeg var sammen med Park Wonseok før jeg mistet hukommelsen?
Jeg vet det var flere bilder av deg, meg, Park Wonseok og Kwon Sejin.
Jeg syns du overreagerer. Fantasien din må være i villrede.
Svar på spørsmålet mitt.
Hvorfor ga jeg deg bare bilder av deg og Park Wonseok?
For at du skal huske
forholdet du hadde til ham.
Det er det som er viktig. De andre to betyr ingenting.
Hva vil du at jeg skal huske?
Prøver du å få meg til å gjenkjenne minnene du har plukket ut for meg?
Selv om jeg sier sannheten,
vil du ikke tro meg.
Jeg skal gi deg et hint.
Din families kontorbygning.
Bygningen ved siden av ridesenteret.
Bygningen hvor du hoppet fra for å begå selvmord.
Selv om
du overlevde og endte opp i koma i stedet.
Seok Jaebum.
Selv om du har forrådt meg,
kommer du snart til å takke meg.
Du kommer tilbake, vel vitende om at jeg er den eneste du kan stole på
når du husker hva som skjedde i den bygningen.
Kan du snakke om noe?
Hva vil du jeg skal snakke om?
Det kan være hva som helst.
Jeg vil bare høre noen snakke.
Hva med en internettvideo?
Det går bra.
Snakk om hva som helst.
Ok.
Da velger jeg et tilfeldig emne.
Ok.
Det var i vinterferien det andre året av ungdomsskolen.
Jeg møtte broren min etter lang tid fra hverandre.
Siden jeg bodde i Busan, og han bodde i Seoul,
bestemte vi oss for å møtes på midten.
Daejeon? Det var i Daejeon.
Det var en kald dag,
men han viste meg plutselig magen sin så jeg kunne se magemusklene hans.
Han sa han hadde trent hardt og fått sixpack.
Men jeg så ingen muskler uansett hvor hardt jeg så.
Den var helt flat.
Da jeg så nærmere etter, la jeg merke til noe
omtrent på størrelse med en firedel.
Jeg vet ikke om det var muskler eller ikke.
Det så ut som
en flat overflate med tynne, runde fliser, som en jadematte eller noe.
Derfor begynte jeg å kalle ham Jade Mat fra da av.
Du vet at etternavnet vårt betyr jade? Så jeg endret navnet hans på telefonen
til Jade Mat, og kalte ham det når jeg sender en melding.
Han tryglet meg om å endre det,
så jeg bestemte meg for å være grei og endre navnet hans tilbake til Ok Chankyu.
Solen går snart ned.
Det ser stekt ut.
Jeg tror det. Jeg prøver en.
Det er varmt.
Ta litt.
Nydelig.
Dette er bildet min bror sendte meg.
Han hadde tatt det på date.
Sånn?
Ja.
Han sa at Hong Ajung var hans kjæreste og delte dette bildet med meg.
Men hun sa at de ikke datet.
At forholdet var falskt.
Hun sa hun er allergisk mot skalldyr.
Men...
Selv om det var kjæresten hans,
lurer jeg på om den han faktisk datet var en
på dette bildet.
Jeg har aldri hørt noe sånt.
Det er bare noe jeg tenkte på.
Tror du en av disse gutta vet noe?
I så fall...
Seok Jaebum har mistet alle sine minner.
Jeg har ikke fått tak i Kwon Sejin siden han dro til USA.
Broren min kan ikke si noe.
Den eneste som er igjen er Gi Osung.
Så han er den eneste som kan si det?
Han er både mistenkt og vitne.
Vi må få ham til å snakke.
Jeg burde ikke tatt det opp.
La oss bare spise. Spis.
Ok.
Spis opp.
Kom inn.
Hvorfor tar du mobilen min?
Er det ikke åpenbart?
Jeg lovet ikke å ha en livestrømming til.
Hva er det med deg for tiden?
Har du gått fra vettet?
På min egen politistasjon
snakker de om at min sønn kan være drapsmistenkt.
Sønnen min spiller puss og imiterer forbrytelser!
Er det dette jeg får for å stole på deg?
Ikke bland deg inn i noe tull.
Du får ikke dra noe annet sted enn skolen og hjem.
Skal du ikke svare meg?
Ja, pappa.
Gå nå.
Hvem er du?
-Jaebum. -Hei.
-Jeg er vel ikke sen? -Nei, jeg kom bare tidlig.
Beklager at jeg ba om å møtes så tidlig.
Ikke noe problem. Det er ok.
Hva skjer?
Jeg må be deg om en tjeneste.
Beklager at jeg alltid ber om tjenester.
La meg be deg om en tjeneste først.
Slutt å beklage deg. Vær så snill.
Ok, ferdig.
Så hva er det? Si det.
Det handler om Gi Osung.
Gi Osung?
Ja.
Har du tenkt på det hintet jeg ga deg?
Husket du noe?
Den bygningen.
Har det noe med Park Wonseok å gjøre?
Hva mer?
Osung, jeg lover å stole på det du sier, så kan du bare fortelle meg sannheten?
Skal du stole på meg?
Det skal jeg.
Du er den eneste som kan si sannheten.
Vær så snill.
Jeg er bare så frustrert.
Vær så snill, Osung.
Jaebum.
Du har løst alle gåtene godt frem til nå.
Men forklaringene dine er ikke nok.
Det er det jeg prøver å si.
Du fant ut at det ikke var en bilulykke? Det stemmer.
Det var ikke en bilulykke.
Du husker at du prøvde å ta livet av deg i stallen.
Men det var ikke stallene,
men bygningen ved siden av.
I morgen er det ett år siden hendelsen.
22. april.
Vi dro til stallen fordi det var skolestiftelsens dag.
Og jeg hoppet
fra bygningen.
Du har rett i at du falt fra taket.
Men du ville ikke det.
Hva mener du?
Noen dyttet deg
fra taket på bygget, og du falt.
Er du seriøs?
Du sa du ville stole på meg.
At du stolte på at jeg ville si sannheten.
Hvis du ikke tror meg, kan vi stoppe her.
Jeg stoler på deg.
Jeg stoler på det du sier.
Hvem tror du
dyttet deg ned fra taket?
Var det Park Wonseok?
Korrekt.
Du har løst alle gåtene.
Det var Park Wonseok.
Han som fikk deg i koma.
Foreldrene dine var opptatt med å skjule det,
fordi de trodde du prøvde å begå selvmord.
Men det var Park Wonseok som gjorde det.
Hvordan...
Hvordan vet du at det var Park Wonseok?
Jeg så ham med mine egne øyne.
Så du ham?
-Hvis du gjorde det, hvorfor... -Hvorfor anmeldte jeg ham ikke?
Hvorfor sa jeg det ikke til foreldrene dine?
For Park Wonseok så meg også.
Hva...
Hei, Seok Jaebum, Gi Osung.
Hva gjør dere her?
Tilbake til timen. Nå.
Mamma, er du med Soomin?
SHIN YUKYUNG
JI SOOMIN
Er du med mamma?
Jeg er sjalu på dere.
Det er så pent.
Virkelig?
Hei, Ji Sooheon.
Hei, lenge siden sist.
Jeg hørte om moren din.
Jeg kunne ikke vise min respekt
fordi politiet stoppet meg, takket være deg.
Jeg håper du forstår.
Du.
Så du blandet inn Seok Jaebum også.
Du kan ha sluppet unna denne gangen takket være ham,
men tiden renner ut for deg.
Jeg synes synd på deg.
Ingen vil besøke deg når du havner i fengsel.
-Slipp! -Ro deg ned, ok?
Hei, Sooheon!
-Sooheon! -Sooheon!
-Våkne, Ji Sooheon.
Sooheon!
Ji Sooheon, er du ok?
-Hva skjer? -Mr. Cho!
-Unna vei!
-Sooheon, går det bra? -Ji Sooheon! Våkne!
-Ji Sooheon! -Våkne opp, Ji Sooheon!
-Hei! Hva skjer med deg? -Hei, dette er Yongtan videregående skole.
Våkne.
Det var Park Wonseok.
Han som fikk deg i koma.
Hva skjedde?
Han sloss med Gi Osung da han besvimte.
Hva skal vi gjøre?
Hvor skal du, sir?
Til nærmeste sykehus. Unna vei.
Dra til Wooseong sykehus. Han har hjernesvulst.
Det er der legen hans er. Du må dra dit.
Ring sykehuset. Du, inn i ambulansen.
Ja, sir.
Gå inn, alle sammen.
Ji Sooheon...
...har hjernesvulst?
-Jeg tror vi møttes i begravelsen. -Det gjorde vi.
Du visste at Sooheon kom til dette sykehuset,
og at han er syk?
Går det bra med Ji Sooheon?
Jeg tror ikke at livet hans er i fare.
Sooheon vil sove de neste 24 timene.
Ikke bekymre deg for ham, og dra hjem. Jeg ringer han våkner.
Takk, sir.
Ses senere.
Unnskyld meg, doktor.
Vil Ji Sooheon virkelig
dø på grunn av dette?
Tilstanden hans kan bli kritisk,
eller så forblir det som det er nå.
-Hva mener du med det? -Spør du når slutten er?
Det samme gjelder oss.
Vi gjør vårt beste og går videre.
Det er det som er viktig. Vi gjør vårt beste.
Tilbake til timen. Nå.
Hva skjedde etter at Park Wonseok så deg?
Hvorfor anmeldte du ham ikke?
Fortell meg sannheten.
Greit, jeg skal si det.
Du burde takke meg.
Jeg måtte redde meg selv.
Park Wonseok kjente en av mine svakheter og satte meg i en knipe.
Er det derfor du ikke rapporterte ham?
Jaebum.
Å rapportere ham ville ikke ha endret noe.
Dessuten falt du i koma etter å ha falt fra taket.
Og Park Wonseok er ikke lenger en del av verden.
Det var derfor jeg ba deg
ikke komme for nær søsteren hans, Ok Chanmi.
Men du hørte ikke på meg, og du kom nær dem likevel.
Jaebum.
Jeg fortjener bedre.
Park Wonseok.
Hvorfor gjorde Park Wonseok det mot meg?
Jeg aner ikke.
Det var mellom deg og Park Wonseok.
Jeg undersøkte litt på nettet i timen.
Hjernesvulster kan være dødelige.
Hvis du blir operert,
kan du leve.
Hvorfor sa han ikke at han var syk?
Hvis han skjulte det, betyr det at det er alvorlig?
Hvorfor skjer dette
med Ji Sooheon?
Jeg kan heller ikke tro det.
Ring Ok Chanmi igjen.
Nummeret du ringer er...
Mobilen hennes er av.
Seriøst, hva skjer?
Hvem tror du
dyttet deg ned fra taket?
Det var Park Wonseok.
Han som fikk deg i koma.
Det gjør meg gal!
Jeg føler at jeg gjorde noe jeg ikke gjorde.
Og jeg husker ikke det jeg gjorde.
Hvem er du?
Var det jeg
som drepte Park Wonseok?
Det var et flott måltid. Jeg er så mett.
-Likte du det? -Ja.
Det var så godt!
Bra.
Det er virkelig en fin dag.
Det føles godt å være her ute med sønnene mine.
Du valgte riktig dag å komme.
Hvor lenge er det siden vi var på utflukt?
Mamma?
Soomin?
Mamma.
Soomin?
Mamma!
Mamma...
Ok Chanmi var i ambulansen og tok deg med til sykehuset.
Ok Chanmi?
Ja, flaks at jeg fikk se deg med en gang.
Hva? Jeg trodde du fortalte henne om hjernesvulsten.
Hun visste det allerede.
Ja.
Kom til meg hvis du føler noe er galt.
Ja, sir.
Ha det bra.
Takk, sir.
Nummeret du har ringt, finnes ikke.
OK CHANMI
Nummeret du ringer...
OK CHANMI HAR SENDT EN VIDEO
Ji Sooheon, går det bra?
Jeg antar du er våken hvis du ser denne videoen.
Jeg skal gi opp alt.
Jeg kom til Seoul fordi jeg var frustrert
og ville ta morderen.
For så å innse at alt er forgjeves.
Jeg kan ikke gjøre noe for broren min, eller Park Wonseok, mer.
Broren min
prøvde å drepe
Seok Jaebum.
Seok Jaebum overlevde, men det endrer ikke det broren min gjorde.
Og...
Ji Sooheon.
Det er på tide at du slutter å jobbe med min brors sak.
Gå tilbake til ditt eget liv.
Jeg synes ikke jeg bør fortsette med dette.
Dette blir siste gang jeg kontakter deg,
ikke ta kontakt med meg.
Tenk på noe annet.
Jeg håper du vil kunne nyte livet mer.
Unnskyld for alt.
Og takk.
GO GO STADION
Ji Sooheon.
Det er synd at du er syk.
Jeg er lei meg for at jeg ikke kan hjelpe deg.
Jeg vil alltid be om at det går bra med deg
og at ingenting ille skjer.
Jeg laget dette armbåndet med skolissene til moren din.
De sier at røde armbånd bringer lykke.
Hvis jeg har flaks,
skal jeg be om å sende hellet mitt til deg.
Hold deg frisk.
Igjen, jeg beklager.
Jeg ber om tilgivelse.
Jeg beklager.
Ikke tilgi Park Wonseok.
Jeg vet at du ba meg ikke si unnskyld, men jeg burde si det likevel.
Unnskyld, Seok Jaebum.
Og tusen takk.
Broren min
prøvde å drepe
Seok Jaebum.
Det kan stemme,
men hvordan fant Chanmi ut om det?
Du.
Så du dro Seok Jaebum med på det også.
Gi Osung vet alt om Seok Jaebum, ikke sant?
GI OSUNG
Nummeret du ringer...
-Vent her ute. -Ok.
Hva i helvete gjør du? Gå og ta ham.
Hei. Stikk av.
-Ok, jeg venter i taxien. -Hvilken taxi?
Stikk.
Vil du dø?
Jeg er sikker på at jeg så drapsmannen løpe,
og de hadde hvite joggesko med røde skolisser.
Bare Ji Sooheon har slike sko.
Kan morderen da late som om han er Ji Sooheon?
Hvor la du mobilen din?
Hvorfor får jeg ikke tak i deg?
Pappa tok den fra meg.
Hva skjer?
Sett deg i taxien. Vi snakker når vi er der.
-Om hva? -Tenkte du at du kunne la det være?
Sett deg inn. Vi snakker når vi er der.
Skal du la det gå, etter skammen jeg har måttet tåle?
Du sa Ji Sooheon var skyldig!
Se på rotet du har skapt.
Hva skal vi gjøre med Ji Sooheon? Vi må drepe ham!
Vent nå litt.
Jeg har en plan.
Jævel. Skal du drepe ham ved å snakke om det?
Hent Ji Sooheon. Få ham hit.
Har du gått fra vettet?
Hei,
har du et dødsønske?
Hva er det?
Hva i helvete!
Hva var det?
Hva i helvete foregår?
Flytt deg! Jeg skal drepe deg! Kom deg ut!
Har du fortalt Ok Chanmi at Park Wonseok prøvde å drepe Seok Jaebum?
Jeg fortalte Seok Jaebum i går.
Vel, det var raskt.
Og Seok Jaebum ante ingenting?
Selv om Park Wonseok prøvde å drepe ham?
Selvsagt vet han ikke.
Han husker ingenting.
Jeg tror du fant på den historien
for å anklage Seok Jaebum som Park Wonseoks morder.
Din gale jævel.
Slutt å snakke tull. Flytt deg.
-Du drepte Park Wonseok, hva? -Du er gal!
Slutt å tulle. Kom igjen!
Gi Osung, du må dø.
Din gale jævel!
HUKOMMELSESSKY ETT ÅR SIDEN I DAG 202.04.22
FOR ET ÅR SIDEN I DAG I BUSAN 2021.04.22
I morgen er det ett år siden hendelsen.
Vi dro til stallen fordi det var skolestiftelsens dag.
FOR ET ÅR SIDEN I DAG I BUSAN 2021.04.22
STEMME001_220421
Det var bygningen ved siden av.
I morgen er det ett år siden hendelsen.
Vi dro til stallen fordi det var skolestiftelsens dag.
22. april.
Tekst: S. Mile