Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PES NA VÁNOCE
VICTORIA FROSTOVÁ ŘÍKÁ:
O VÁNOCÍCH SI ADOPTUJTE CHLUPATÉHO KAMARÁDA!
Mami, právě jdu na tu tiskovku.
Jo, video jsem viděla. Všichni v Americe ho viděli.
Co? Mami, teď to nejde.
Jo, na Vánoce přijedu. Slibuju.
Zavolám ti. Ahoj.
Chci vám všem poděkovat, že jste přišli.
Neumím si představit, že by ten čipera proseděl Vánoce v kleci.
Všichni by si měli adoptovat pejska.
- Už máte jméno? - Na cedulce měl jméno Prcek,
tak bych to tak nechala.
Pořád plánujete uvádět zimní večírek obchodního domu Staceys
Jistě. A mám v plánu tam s sebou vzít i Prcka.
Po tom, co se stalo?
Nebojíte se o budoucnost vaší společnosti?
Dnes bych si ráda povídala o útulku.
Váš komentář ke kamerovému záznamu ze studia Sandry Reedsové.
Můžu to vysvětlit, ale...
Obávám se, že už nemáme čas, dámy a pánové.
Ignoruj je. Jen poděkuj.
Ještě bych chtěla poděkovat dobrovolníkům z útulku,
že přivedli mě a Prcka k sobě.
Veselé Vánoce.
Neboj se, Victorie. To zvládneš!
Victorie! To jsem já, Carrie. Ahoj!
- Ahoj. Pozdravuj ji ode mě. - Carrie, ahoj.
- Čau. - Ráda tě vidím.
- Máš účes jako Victorie. - Děkuju. Snažím se.
Ale hezčí to má ona.
Jo. Ale fakt moc pěkný. Pozdrav jí vyřídím.
Skvělý.
VICTORIE FROSTOVÁ KRADE DESIGN
Designérka Victoria Frostová je na pranýři po odhalení videa...
Jak po mně takhle můžou jít?
Byl to dobrej nápad,
tohle lidi fakt zajímá.
Příběhy o psech frčej.
Proto jsem to nedělala, D.D.
Jasně, že ne.
Kousnul mě. Emily, podrž ho, prosím.
Nechtěl tě kousnout. Jen si hraje.
Prcku, nekousej paničku.
Buďte zticha.
Máme záznam ze studia, na kterém si Frostová
fotí návrhy své konkurentky.
To nevypadá dobře.
Od chvíle, co se video objevilo,
akcie Frostové padají.
Máme vyjádření její kolegyně a konkurentky
Sandry Reedové, z Reed Domestic Design.
S Victorií jsme kamarádky už dlouho.
Vůbec nikdy by mě nenapadlo, že by...
Mělo by mě to těšit, že si chtěla půjčit mé nápady.
Chudinka.
Je mi jí líto.
Nepředstírej, že mě nechceš vystrnadit.
Naše zdroje uvádí, že Victoria Frostová
možná nakonec nebude uvádět zimní večírek obchodního domu Stacey.
Zdroje. To je tak směšný.
Musíš se z toho nějak dostat. Vánoce jsou klíč.
Vánoční nádobí, ozdoby, dekorace.
Já vím, D.D. Do Vánoc máme ještě deset dní.
Supi z médií se brzo chytnou něčeho dalšího.
Tahle aféra ale nezmizí.
Victorie, mluvila jsem s pár členy vedení,
myslej, že musíš...
A dost! Budu se držet v ústraní, dokud se to nepřežene.
Stejně mám pořád za zády designery.
Bez urážky, chlupáči.
Fajn. Na Turks a Caicos je hezky.
Ne. Špatnej nápad.
Odletět někam na nóbl ostrov, jsem snad super padouch?
Ne. Musím jet někam, kde by mě nikdo nečekal.
Ať vypadám skromně. Chápete?
Co? To jsem podle vás takovej snob?
Abyste věděli, vyrostla jsem v nejchudší části Bel Air.
Pak matka potkala čtvrtého manžela
a stěhovali jsme se na Maledivy.
Čemu se smějete?
Jen jsem si tě představila u mě. V Plattsburgu.
Znáš to. Malý, pomalý město.
Největší akce roku je soutěž ve zdobení vánočních stromů.
Hlásí se všichni. Bývá tucet účastníků.
Co?
Mami, říkám, že jen přes svátky.
Ale zlato, Victoria je zvyklá na luxus
a lokaje, co plní, na co si vzpomene.
- Teď chce bejt nenápadná. - Tak jo, fajn.
Může spát v pokoji tvé sestry. Letos nemůže přijet.
Je na Floridě se svou novou holkou u její rodiny.
To zní vážně.
- Jo, konečně. A ty někoho máš? - Chceš to řešit teď?
Vím, že máš práci.
Ale ty aplikace teď dělají všechno za tebe.
A já ti pomůžu s tvým profilem.
Mami, ne...
Jen doufám, že nejsi osamělá.
Jsem doslova obklopená lidma. Já nikdy nejsem sama.
Být sama a být osamělá, to jsou dvě různé věci.
Díky, Oprah.
- Takže Victoria může přijet? - Jistě. Jsou Vánoce.
Klidně přivez tři mudrce a velblouda, je mi to fuk.
- Princeznu navíc zvládnu. - Super. Díky.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky.
Máš sbaleno?
Jasně, že ne.
- Vše připraveno? - Systémy jedou.
Ale seš si jistá?
Nebudeš tam mít vůbec žádnej servis.
Prosím. Moc se těším, až se tam vyřádím.
Vlastně, víš ty co, neber mi nic nóbl.
Budu se tam jen poflakovat.
Navíc musím dokončit letní řadu.
Jo. O tom jsem s tebou vlastně chtěla mluvit.
Na něčem jsem teď pracovala a...
To ještě počká.
Sbal hedvábnou halenku s kašmírovou šálou,
pár svetrů a černý angorský svetr na večery.
Jsou přece Vánoce, i když jen v Plattsburgu.
Jasně.
Mami, jsem doma!
- Zlato. - Ahoj, mami.
Victorie, ráda vás poznávám.
Vy jste maminka. Těší mě.
Vaše dcera je bohyně. Fakt bohyně.
Moc děkuju, že jste nás pozvala na Vánoce.
To nic není.
Krásný dům, vážně.
Díky. Jste milá.
Jaký byl let? Letiště o Vánocích,
to bývá noční můra.
Teď radši létám soukromě.
To by byly titulky:
"U Donny Stantnové přespává celebrita."
To by bylo fajn, ale tyhle svátky se budu držet stranou.
A to bude Prcek.
Pozor, kouše.
Nekouše. Jen si hraje.
Měly bychom zjistit, jestli má očkování.
- Má doktor Hick pořád kliniku? - Je to náš jediný veterinář.
Přidal se k němu jeho syn.
Jonathan? Jonathan, ten s brejlema?
Teď už vidí líp. A narostly mu svaly.
Klid, mami.
A sakra. Než půjde Prcek k veterináři, vyměň mu obojek.
Kdyby se něco stalo, přijdu o majlant.
Mám obyčejnej. Bude se hodit na procházky.
Co jsem říkala, Donno? Bohyně.
Děkuju. Chcete ukázat pokoj?
Jste milá. Budu potřebovat tak dva polštáře navíc a větrák.
- Voda je tvrdá či měkká? - Není šílená?
Je hlavně mokrá.
- Ale zjistím to. - Panička je blázen.
Tak jo, Prcku. Teď na veterinu, to zvládneš.
Tak.
No. Hodnej. No tak, honem. Tady.
Hodnej.
Tak jo. Jsme tu.
Haló?
Je tu někdo?
Ano? Co si přejete?
Čau, Emily.
Jonathane, čau. Už je to dlouho.
Tvoje máma mi volala, že asi přijdeš.
- Cože udělala? - No jasně.
Neviděl jsem tě, co jsem za tebou běhal na plese jako pes.
Prostě zamilovanej šprt. Asi si mě ani nepamatuješ.
Ale jo.
No, teď tě psi živí, takže všechno dobře dopadlo.
Jo, pracuju teď s tátou.
Nečekal jsem, že se vrátím, ale jsem tady.
- A co ty? - Jsem tu jen na svátky.
- A prohlídku pro Prcka. - Ty budeš Prcek.
Ahoj, kámo.
Tak pojďte do ordinace.
Tak jo.
Myslím, že je v dobrých rukou.
Děkuju, žes poslala jeho dokumentaci.
Je akorát čas na další očkování.
- To je vše? - Jo.
Skvělý.
Hodnej, Prcku.
Promiň, tohle musím vzít.
Jo, teď jsme přišli. Vše v pořádku?
Volali z marketingu. Můžeme dát další spoty
na vánoční kanál o vaření.
Nevím ale, který můžeme vysílat podruhý.
Kolekci Belle.
Je nejmíň podobná Sandřiným věcem a vyhnem...
Pomluvám? Dík. Chápu.
Kolekce Belle?
- Asi máš napilno. - Já? Ne, moje šéfka.
- Victoria Frostová? - Jak tohle víš?
Trochu jsem si tě proklepnul.
Vážně?
A Prcek asi patří Victorii, ne?
Technicky jsem adopci vyřizovala já,
protože, ty víš, kdo, není zrovna trpělivá.
- Takže teď děláš psí chůvu? - Jo.
Tak vítej doma.
Bernarde? Jsi tu?
Koukám, že pejsek přišel na injekci.
Musím se přiznat, že jsem velkej fanoušek Victorie.
Už když dělala moderátorku.
A moje kuchyň je celá ve stylu kolekce Early Frost.
Je to ubohý. Ne, je to krásný. Já jsem ubohej. Chápete.
- Chápu to. Mám tu kolekci ráda. - Vážně?
- Ona nepřijde, že? - Asi ne.
Vážně?
Aspoň jste tu vy. Slibuju, že to nebude bolet.
Ta jehla je nějak velká.
Tak jo, fajn.
Emily! Emily?
To jsem já.
Emily?
Co se stalo?
Viděla jsi jehlu a upadla jsi.
Upadla? Já?
Technicky vzato, jo. Omdlela jsi.
To mě mrzí.
Byl to šílenej den. Asi jsem zapomněla jíst a pít
a to ostatní, co se dělá, aby lidi neomdlívali.
Pomalu.
Děkuju.
Mám zavolat šéfce, říct jí, co se stalo?
To nebude nutný. Jen mě obviní, že spím v práci.
Tak zprávu? Mně to nevadí.
- Bernarde. Netřeba, díky. - Dobře.
Co kdybys zašel vedle pro Prcka?
Dobře.
Sledujeme psy po očkování,
kdyby měli nějakou reakci.
Když páníček omdlí.
- Vtipný. - Dík. Jsem tu každý den.
To všichni štěkají nadšením.
Zásah.
Je vyrovnáno.
Náročná práce, co?
Jo. Pořád na příjmu, ale zas hodně cestuju.
No, viděla jsem už hodně hotelů.
Pomáhám s různýma schůzkama, sociálníma sítěma, hlídám...
Co chceš opravdu dělat?
Opravdu se chci zvednout ze země
a vrátit Prcka jeho netrpělivý mámě.
Můžu?
Prcek už tam čeká.
Jo.
Podle záznamů reakce nemívá.
Je to opravdu moc...
- Divný. Měl by tu... - Co?
Tati?
- Viděl jsi Prcka? - To nevím. Kdo je Prcek?
- Prcek je pes mojí šéfky. - Bohužel. Teď jsem přišel.
Ale tvoje auto už tu bylo.
Jo. Byl jsem na rohu pro kafe.
- Tati, kafe je i tady. - Pravda.
Ale ne vánoční skořicový latté.
Dobře, tak kde je?
Bernarde, nešel jsi ho venčit?
Ne, ale zlobil, když jsem ho dal dovnitř.
- Nezlobí. Chce si hrát. - Nesouhlasím.
Tak jo. Rozdělíme se a najdeme ho.
Prcku? Ke mně!
Venku není. Kde může být?
A zamkli jste vzadu?
Přes den tam nezamykáme, pořád chodíme venčit.
Ale proč nezamykáte?
Teď tu ani nemáte koho venčit.
Síla zvyku.
Myslíte, že se sem někdo vplížil,
když jsme se nedívali?
Je to možný?
Unesli Prcka!
Viděl někdo někoho vcházet dovnitř?
Ne.
Tak jo, rozdělíme se a prohledáme okolí.
- Prcek má podle karty čip. - Jako GPS?
Ne, kéž by. Ale když ho najdeme, víme jistě, že je to ten váš.
Mohl se nějak dostat ven a prostě odejít.
Pro jistotu na nic nesahejte.
- Jsme na místě činu. - Na místě činu?
Nebojte, slečno. Jonathane, vy dva hledejte.
Zůstanu tu, kdyby někdo volal.
Emily, nastup si, pojedeme k šerifovi.
Nechci z toho nic oficiálního.
Victorii se publicita teď vůbec nehodí.
Můžeme říct, že ten pes je tvůj.
Tak jo.
Máš nějakou jeho fotku?
To vážně? Prcek má i webovku.
Fajn. Nějakou najdu.
Dobře.
- Hickova veterina. - Čau, Bernarde.
Šéfe. Tak jak?
No nic. Uděláš pro mě něco? Pošleme ti Prckovu fotku.
Nemusíte. Stáhnu ji z webu.
Dobře.
Vytiskni 500 letáků "ztratil se pes".
Vyvěsíme to všude po okolí.
A napiš tam, že mají lidi volat na kliniku.
Dobře. Co nějaká odměna?
- Já nevím. Tisíc babek? - Tisíc? Je z útulku.
To je podezřelý.
Co dát 75 a přání k Vánocům?
Ty jsi grant.
Vánoční přání nepodceňuj.
Fajn. 75 a vánoční přání.
Tak jo, mám to.
Nezmiňuj, ty víš, koho.
Myslíš moji budoucí nejku? Neboj.
Dík. Ozvu se.
Tak jo. Snad jsem to pochopil.
Jsem rád, že tě zas vidím, Emily.
Díky, šerife.
Jonathane,
ukradli už tátovi z ordinace nějaký zvíře?
Ne. Nikdy.
Je na tom psovi něco zvláštního, co by z něj mohlo udělat cíl?
Ne, ani ne. Je u nás pár dnů.
Chápu to. Mám doma dva francouzské pudly.
Žena je chtěla, dlouhej příběh.
Daisy a Melody už jsou součást rodiny.
Tak nebojte. Dáme vědět Veterinární správě
a všem okrskům.
- Najdeme ho. - Díky. Vážím si toho.
Díky.
- Už to ví šéfka? - Ne, ještě ne.
Řeknu jí to osobně.
Půjdu kouknout na letáky a potkáme se tam?
Určitě? Jsi hodnej. Nechci tě obtěžovat.
Abych byl upřímej, je to celý naše vina.
Chci ti pomoct ho najít.
- Zlom vaz. - Díky.
D.D., už mi přišly letošní vánoční ozdoby.
Jsou perfektní. Barevný a originální.
Chtěla jsem, abys věděla,
jak vypadají, posíláme je od srpna.
Kresby tužkou, ty od Emily, návrháře inspirovali.
Kresby tužkou?
Jistě. Moc dobře dává moje nápady na papír.
Dobře, že se líbí, protože ti jich zbude tak pět tisíc.
Od chvíle, co uniklo to video,
prodeje pořád klesají, Victorie.
- Neměj strach. - Jo. Přežiješ všechno.
A ten večírek pro Stacey, pořád ho uvádím, ne?
Neřekla bych. Nikdo to nebere.
Sakra.
Zastrašit se nenechám. Přežiju všechno. Uvidíš.
Jasně. Promiň, že se ptám, ale jak to vypadá s letní kolekcí?
Designeři potřebujou návrh. Všechny jsi zamítla.
Byly hrozný, mají kliku, že jsem je nevyhodila.
Ale udělám to, D.D. Teď jsem přiletěla
a musela jsem řešit Prcka a tak dál.
Jistě. Tomu rozumím. Zatím ahoj.
Vše v pořádku?
Dáte si kakao?
To budete hodná. Máte ovesný mlíko?
- Ne. - Sójový?
Jste v Plattsburgu. Normální nebo odtučněné.
Fajn, to druhý. Nejsem přece barbar.
- Haló? - V kuchyni, zlato.
Jak to jde?
D.D. zas všude vidí konec světa, nevadí.
Tak jak dopadl Prcek?
No...
- Zmizel, Victorie. - Co?
Po očkování ho nechali odpočívat.
Když jsme pro něj šli, byl pryč.
Co? Pryč? Jak?
Ne. Musíš ho najít.
Prohledáváme okolí,
máme letáky, hledá ho policie.
- Policie? - Neboj.
- Neřekla jsem tvoje jméno. - Ale tady nejde o mě.
Jde o Prcka! Chudák malej.
Musí se strašně bát.
Victorie, mrzí mě to.
- Viděla jste toho psa? - Ne, promiňte, neviděla.
Hodně štěstí.
Sem. Pověs to sem.
Takhle? Dobrý?
- Dobrý. Super. - Haló, pane.
- Neviděl jste ho? - Ne, neviděl. Pardon.
Ne? Dej mu jeden.
Když ho najdete, můžete zavolat sem?
Jo, dobře.
- Díky. - Díky.
Tak jo, jdeme.
HLEDÁ SE PES! POMOZTE NÁM NAJÍT PRCKA!
Tak. Víš, že jsem byla trpělivá sousedka...
Vždycky.
To štěkání a zaparkovaná auta před mým domem
každý druhý týden...
Paní Fowlerová, ty auta ale nejsou naše.
Jsou od zákazníků opravny.
Ale ten štěkot určitě není od nich.
A opravna má navíc celý prosinec zavřeno.
Už nevím, co na to říct. Omluvte mě.
- Tak co? - Zatím nic.
Co šéfka? Musí šílet.
Drží se. Dík.
Nejste Emily Stantonová, Donnina dcera?
Paní Fowlerová, ráda vás vidím.
Jsem moc ráda, žes přijela na Vánoce.
Snad na mě nebudeš zase zvonit, abys mi prodala sušenky.
Víte, ve svém oddíle měla rekordní prodeje
a já každý rok přibrala z těch kokosových sušenek pět kilo.
- Byly skvělý. - Vynikající.
Bernarde, teď poslouchej.
Já chápu, že klinika se musí starat o svoje pacienty,
ale když je to i přes noc, je to už moc.
Ne nadarmo jsou na to nařízení.
Počkat. Jak to myslíte, přes noc?
V noci někdo chodil dovnitř a ven z budovy
a dělal rambajz.
Viděla jste ho?
To ne. Nejsem zvědavá sousedka.
Ale když jsem se koukla, už byl pryč.
- Otvíráte i v noci? - Ne, neotvíráme.
A večer dveře zamykám.
No, evidentně ne všechny.
Žádný stopy po manipulaci.
Určitě jsi zamykal?
Jo. Přes den jsou klíče v zámku a večer si je vezmu.
Mám klíčenku s párkem, abych nezapomněl.
- Já mám jezevčíka. - Musí bejt rozkošnej.
- Ona. - Ona.
V kolik jsi to včera zamykal?
- Půl šestý, jako vždy. - A už ses nevracel?
Teda, přijdu si jako v nějaký kriminálce.
- Podezíráte mě? - Dám ti vědět.
A víte, co udělám já?
Pořídím si bezpečnostní kameru a dám si ji na dveře,
ať mám přehled, kdo všechno si to tu štráduje kolem.
Pak uvidím, kdo dělá ten rambajz a budu je mít na videu.
Záznam z kamery. To je skvělej nápad.
Měli byste si ji pořídit.
Třeba bychom tady pak ani nestáli.
My jednu máme,
ale váš pudlík nám překousal kabel.
Tak byste to měli opravit.
Tak, to by bylo.
Musíme něco udělat.
Jo. Pojďme se najíst.
Restaurace je kousek odsud.
Něco tu bejt musí...
Hele, už jsou dvě, od rána jsi nejedla.
Mohlo by se zase stát, že někdo omdlí.
Když je náchylný.
Jo, moc vtipný.
Co říkáš na koláč?
No teda. Je lepší, než si pamatuju.
Kdy jsi tu byla naposled?
Co?
Před pár lety.
Victorie vždycky něco potřebuje,
tak nemám moc čas.
Akorát nikdo nechápe, že...
Victoria mi hodně pomohla.
Vážně? Ona?
Byla jsem na tom hodně zle
a ona ve mně něco viděla a dala mi šanci.
Využila příležitost.
Teď jsem taky ve formě.
Omdlela jsem a ztratila jí psa.
- A co ty? - Já zatím nikdy neomdlel.
Myslím, jestli jsi vždycky chtěl dělat s tátou?
Promiň. Neznámý číslo. Možná něco s Prckem.
- Haló? - Zdravím. Sandra.
Sandra Reedsová ze Sandra Reedsová Domestic Design.
Ano, znám vás, slečno Reedsová.
Samozřejmě. A vy jste Emily.
Přesně tak.
Dobře. Chtěla jsem mluvit s vaší šéfovou,
ale asi mi to nechce vzít.
Ani se nedivím.
Musí jí být hrozně trapně.
Co byste ráda, paní Reedsová?
Moc mě nepotěšilo, co Victorie provedla v mém studiu.
Ale známe se už dlouho.
Je jako moje starší sestra.
Chci vám pomoct.
Vypadá to, že obchodní dům Stacey
hledá novou moderátorku pro to své soaré .
Chtějí vás?
Koho jiného?
Ale stejně jsem tam chtěla jít.
Je logické, abych jim nabídla pomocnou ruku
místo Victorie.
Jste laskavá. Vážně.
Jste vtipná, Emily.
Až Frostová zkrachuje, klidně zavolejte.
Děkuju. Ještě něco dalšího?
Ano. Prosím, vyřiďte jí, že doufám, že si užívá pejska.
Je tak roztomilý. Mějte se.
V pořádku?
Je nepříjemný, když zavolá Victoriin úhlavní nepřítel.
Slyšel jsem o tom ve zprávách.
Obviňuje Victorii, že jí ukradla návrhy.
Jo.
Jde o její poslední větu.
Doufá, že si Victorie užívá pejska.
Proč to vadí?
To načasování. Slyšet to od ní...
Nahradí Victorii v moderování vánočního večírku ve Stacey.
Já nevím. Je to moc velká náhoda.
Myslíš, že má prsty v únosu Prcka?
Vím, že to zní šíleně, ale Victorii to říct musím.
Necháme to zabalit?
Jasně. Vezmu pytlík na bobky.
To snad...
Máte něco?
Těžko říct.
Buď to jsou vlákna nebo chlupy.
Oboje. Hodně zvířat nosí svetry.
Hlavně teď o Vánocích.
Vlastně vím svý.
- Smůla. - Jo.
Dělat se zvířaty mě vždycky bavilo.
Jako kluk jsem je měl všude.
Miloval jsem ale umění.
Dělal jsem v jednom ateliéru.
Hlavně grafiku. Ve městě.
A pak máma onemocněla.
Táta potřeboval pomoct s klinikou.
Hlavně ke konci.
To mě mrzí.
Dík.
Tak jsem se vrátil,
přes den pracoval s tátou
a začal studovat veterinu. Po nocích.
A já že toho mám moc.
- Emily, zlatíčko. - Čau, mami.
- Ahoj, Jonathane. - Paní Stantonová, rád vás vidím.
Zavolám, kdyby něco.
Díky. A díky za koláč.
Tak zítra.
Tak jo, čau.
Bavili jste se?
Víš co?
Jasně, že je mi líto, že Prcka unesli,
ale jo, bavila jsem se.
No, všechno zlé je pro něco dobré.
Co? Myslíš on a...
No, nikdy nevíš.
Jdu.
Něco zapomněl?
Třeba pozvánku na rande.
Mami!
Haló?
Je tu někdo?
Mami? Můžeš sem jít?
- Co se děje? - Nevím.
Co je to?
Nesahej na to.
Má pravdu. Vezmu rukavice.
Vážně? Ale no tak. Nejspíš je to od fanouška.
Takže takhle, jo? Fajn.
"Milion dolarů nebo..."
Emily, proč jsi mi neřekla, že Prcek patří slečně Frostové?
Nechtěli jsme přitahovat pozornost.
A navíc adopci jsem podepsala já, technicky je to můj pes.
Má pravdu. Teď už tu nejde o mé soukromí.
Pro jeho záchranu musíme využít mé slávy
a dáme to do všech médií.
Do všech médií?
No jistě. Kdo ví, kam chudáka Brčka odtáhli.
- Prcka. - Ano jistě, Prcka.
Aspoň že pes je v bezpečí.
Ten kdo ho vzal, jde po penězích.
A pravděpodobně mu neublíží.
Tak co uděláme, šerife?
Počkáme, až nás kontaktujou s pokyny.
A co pak?
Milion dolarů v hotovosti, to je moc.
Chvíli to potrvá.
Co to převést přímo od tebe z účtu?
Ne, nemusíš. O peníze se postarám.
Jen to zabere čas.
Čas?
To možná celou dobu Sandra chce. Možná je za tím ona.
Sandra? Nedivila bych se.
Každopádně, peníze dostanem zpět,
až ty únosce chytíte. Že ano?
No, ideálně.
Budeme je potřebovat.
Pardon. Hlavně dostat Prcka zpět.
Bez komentáře. Bez komentáře.
Říkám, že bez komentáře.
Tak jo. Sbohem.
Jonathane, viděl jsi to?
ŠTĚNĚ UNESENO KVŮLI VÝKUPNÉMU
Je to hrůza.
Hnus.
A fakt hustý.
Hustý, jo?
Jo, jinak se nic neděje.
A co zpráva o propuštění veterinárního technika?
Bernarde, borderka vzadu potřebuje udělat žlázky.
Hned, prosím.
Nelíbí se mi to.
Ne, když je v sázce zvíře.
Souhlasím.
A tisk píše o tom, že psa unesli od nás.
Jonathane, snaž se ho najít.
Díkybohu, že už jdu do penze.
Jestli to slyšíte,
prosím, postarejte se o Prcka.
Jestli mu zkřivíte jen chloupek... Pardon.
Jestli někdo něco víte, nebo jste něco viděli,
prosím, volejte toto číslo...
To je vše. Děkuju. A veselé Vánoce.
A stop. Je to.
- Přidám grafiku a poustnu to. - Skvělý. Víte, napadlo mě...
Pro příště bude lepší,
když natočíme videa před vánočním stromkem.
Taky bychom ty ozdoby měly vyměnit
za naše od Frostu.
Ozdoby Victorie Frostové na mém stromku?
Nebojte, Donno. Nechám vám je. Se slevou.
Vážně? Že bych se přihlásila do soutěže ve zdobení?
No. Proč ne?
A Emily,
líbí se mi ty tvoje návrhy. Jsou nádherný.
- Doneslo se mi, žes pomáhala. - Díky, snad to nevadí.
Poslala jsem týmu pár kreseb.
Jasně, že ne. Znáš mě. "Nejlepší vyhrává."
To je skvělý, protože...
Byl to opravdu můj nápad a říkala jsem si...
Neboj. Nemyslím si, že by tě kdokoli z týmu vinil,
že jim bereš práci.
Jsem ráda, že si nestěžovali.
Hlídají si teritorium,
umělecký ega, to víš.
Donno, mám nedostatek kofeinu. Můžete?
Jistě. Hned to bude.
Pardon.
Ahoj, D.D.
Victorie, mám tvůj vzkaz. Co je?
Díky, že mi voláš.
Chci tě požádat o něco důležitýho.
A co?
Půjčku. A pořádnou.
Půjčku?
Jo. Potřebuju milion v hotovosti.
A potřebuju to hned.
Milion babek? Hotově?
Jsi pilná.
Nikdy nemáš pauzu, viď?
Nemám to v genech.
Na, tady máš kakao.
Konečně se mi povedla káva pro Victorii.
Třeba mě pasuje na osobní baristku.
Dík. Vím, že umí bejt trochu...
Zlato, Victorie je hodně věcí.
Trochu není jedna z nich.
Jsou krásné.
Na co jsou?
To je jen takovej návrh.
Podle tapet a rytin z konce 19. století.
Doufám, že to Victorie někdy použije.
To si piš, že použije.
Jen aby se pod ně nepodepsala.
Zaslechla jsem,
jak si přivlastňuje tvoje ilustrace.
Vážně?
No, technicky jí patří všechno, co udělám, takže...
No, technicky, to ji neomlouvá.
Něco o Prckovi?
Ne, to je Jonathan.
"Pauza na véču?"
Stručně a mile.
Jako zprávy ze seznamky.
Mami, nech už toho, prosím.
Hele, nikdy nevíš.
Pořád si to celý dokola přehrávám v hlavě.
A vůbec to nechápu.
Proč by to někdo dělal?
Sakra, kdo ukradne psa na Vánoce?
Je to rozhodně záhada, ale musíš věnovat trochu času
i sobě.
Máš pravdu.
Nemůžu to dostat z hlavy.
Uvidíme.
Lepší?
Lepší.
Mám to tady moc ráda.
Rozmazluješ mě.
Svíčky, ubrusy, výborný víno.
A je to jediné místo, kde nezavírají v sedm.
Můžu mít otázku?
Co je to za knihu, co ti kouká z tašky?
Jen pár návrhů, co zrovna dělám.
Můžu?
Jo.
Super. Victoriin poust o Prckovi má už 200 tisíc zhlédnutí.
Kdyby za jedno bylo pět babek,
už máte milion v ruce.
Kéž by to tak bylo.
Jsou krásný.
Díky.
Co plánuješ dál?
Najít Prcka.
Ne, pro sebe. Jako návrhářka.
Dostat návrhy mezi lidi.
Navrhovat obyčejný věci, co zlepšujou lidem život.
Když máš kolem sebe krásný věci,
změní ti to život.
To zní hezky.
Proto jsou Vánoce tak oblíbený.
Ozdobíme si život a z obyčejnejch věcí uděláme neobyčejný.
To je fakt.
Tak co ti brání?
Před Victorií jsem se chystala na školu v New Yorku.
Ale můj přítel...
Myslela jsem, že je ten pravej.
Ale podváděl mě.
Potom jsem vzala práci asistentky u Victorie
a po pěti letech jsem tady.
Takže máš prostor, kde rozvíjet nápady, ne?
Ukázalo se, že jde jen o práci osobní asistentky.
Jinak se na mě ani nepodívá.
Je blázen, jestli tě takhle přehlíží.
Je čas, aby ses ukázala
a měla kreativní práci.
To máma říká taky.
Victoria si občas
moje nápady půjčí.
Půjčí?
Jo. Je to hrůza. Možná to ví.
Vždycky, když o tom začnu, má nějakou krizi, co mě pošle řešit.
Možná schválně.
Až budu návrhářka, koho pošle do čistírny?
Proč se tím necháš brzdit?
Víš, co? Tak jo.
Řeknu jí to.
Přitlačím ji ke zdi a budu chtít povýšení.
Jestli mě nebude brát vážně, tak půjdu pryč.
Tak jo. Na tebe.
Díky za podporu.
Tam!
Madam, promiňte!
Madam!
Opatrně!
- Ale ne. - Poznala jsi ji?
Ne, ale asi jsem poznala psa.
- Co registračka? - Z Nevady. MB něco.
Řekneme to šerifovi.
Tak jo. Díky, šerife.
Dobře. Pardon, že voláme pozdě.
Díky. Nashle.
Prověří tu značku, ale není celá, uvidíme.
Nevzdávej to.
- Myslím... - Já...
- Takže... - Jenom...
- Chci... - Já...
Mluv ty.
Jsem rád, že se vídáme. Zase.
Zvlášť za těhle okolností.
Jo. Děkuju za večer.
Není zač.
Dobrou.
Kdo je to?
Mami?
Pardon.
Myslela jsem, jestli nejste ti únosci.
Tos je chtěla umlátit deštníkem?
Byl zrovna po ruce.
Ahoj, Jonathane. Promiňte mi to.
Ne, už jsem... Byl jsem na odchodu.
Dobrou, paní Stantnová.
Čau, Emily.
Vyrazili jsme do malého městečka Plattsburg,
kde Victoria Frostová žádá veřejnost o pomoc
v hledání jejího uneseného psa Prcka.
Každou chvíli ji tu máme.
O co tu jde?
Přímo na našem trávníku bude tisková konference.
Emily, musíme zburcovat co nejvíc lidí, abychom Prcka našli.
A potřebuju napařit halenku.
A Donno, s červení opatrně.
Jsou to ranní zprávy, ano? Ne jen večerní show.
Tak jo. Díky, šerife.
Emily, tohle je Griffen Jones.
Ředitel ochranky v naší pobočce v LA.
Poslala ho D.D.
Fajn. Těší mě, pane Jonesi.
Mě taky, Emily. Stačí Griffen.
Od šerifa vím
o tom autu včera večer,
jenže bez té registračky
auto zřejmě nenajdeme.
A proč ta tiskovka na zahradě?
Nebojíte se, že odhalíte náš dům?
Kvůli těm fotkám je to stejně on-line.
Fotkám?
V tenhle den jsme přijely.
Kdo to byl?
Z webu to nezjistíme.
Neodhalí svůj zdroj. Ale dělám na tom.
Ale myslím, že tohle všechno je propojený.
Děkuji, že jste přišli.
Prosím, s jakoukoli informací o Prckovi
se obraťte na policii.
Jestli se mu něco stane...
Promiňte.
Ale už je pryč
tak dlouho a je tak roztomilý.
Slečno Frostová, plánujete pořád uvádět zimní večírek ve Stacey?
Co? Uvádět?
Teď chci jen najít Prcka!
Bez něj to nebudou Vánoce.
- Promiňte, Emily. - Ahoj, Griffene.
To je Griffen. Je to Victoriin ředitel ochranky.
To je Jonathan. Veterinář a starý známý.
Emily, četl jsem odpovědi na váš příspěvek.
Znáte tu ženu?
Jo, to je Carrie. Victoriina největší fanynka.
Aha. Zřejmě je to focené tady.
Dnes.
Co? Je tady?
Stalkerka unese celebritě psa.
To dává smysl.
Možná tu pořád je.
Tamhle.
Carrie, ahoj.
Co tu děláš?
Omlouvám se. Viděla jsem, že sem Victoria jede na Vánoce.
A pak jsem viděla název ulice
v pozadí jedný z těch fotek na webu.
- Jistě. - Byla jste včera v restauraci?
Jo. Chtěla jsem se najíst.
Je to jediný místo, kde v sedm nezavíraj.
To je fakt.
Carrie...
Nemáš u sebe náhodou Victoriina psa?
Mýho Prcka?
Tvýho Prcka?
No, jistě. Pojmenovala jsem ho Prcek jako Victorie.
Kde je ten pes teď?
Támhle. Miláčku.
Můžem jít k němu?
Jo.
Carrie, Victorie odpovídá na otázky, jestli ji chceš vidět.
Díky. To chci.
Čau, chlupáči.
Je to on?
To nevím.
Má jinej obojek.
Jinak, těžko říct.
Vůbec mě nepoznal.
No, možná bychom ji i psa měli vzít na stanici.
Nic na ni nemáte.
Jonathane, vezmeme ho na kliniku
a podle čipu to zjistíme, ne?
Skvělej nápad. Řekni jí, že udělám prohlídku zdarma.
Dokážete to?
Jo. Slíbím jí soukromý setkání s Victorií.
Ale musím tady zůstat. Nemůže tu být sama.
Počkám tu. Bernard ho oskenuje.
To je dobrý plán.
- Skvělý. Do toho. - Jo.
Pojď sem.
Děkuju vám.
Je toho na mě moc a vy jste tak milí.
Emily?
Je s Griffenem.
Jeli na kliniku zjistit, jestli pes vaší fanynky není náhodou Prcek.
Na kliniku? Nechápu, proč musela na ten výlet s nima.
Neříkal bych tomu zrovna výlet.
Chce vám pomoct najít psa.
Vážně? Kolik asistentek jste měl vy?
Omluvte mě.
Jistě, podle matky je směšný kempovat kvůli jednomu podpisu.
Ale já na to:
"Ty jsi směšná. Jak jinak bych byla první?"
Nechápe mě. To nikdo, jen Victoria. A upřímně...
Dámy, pejsek je jak rybička.
- Není to ten čip. - Určitě?
- Jo, naprosto. - Já to říkala.
My to říkali, viď.
Dík, žes přišel tak rychle. Vážím si toho.
Jo, byl jsem kolem.
Tak zase od začátku.
D.D., přestaň volat kvůli letní kolekci.
Chápeš přece, že jsem teď součástí vyšetřování, ne?
Vydírají mě kvůli milionu dolarů.
Mimochodem, díky, že jsi poslala Griffena s penězi.
Není zač. Ale poslouchej mě. Prosím, buď opatrná.
Jsou to mý soukromý peníze a nemůžu o ně přijít.
Tak jo, něco veselejšího.
Prodeje jdou zas nahoru.
Lidi s tebou kvůli tomu únosu opravdu soucítěj.
Je to důležitější než Sandra Reedsová a příbory.
No, jsem ráda, že aspoň něco se daří.
Daří? Je to famózní.
Skvělá zpráva, D.D.
To je, Victorie. A potřebuju, abys mi ty peníze vrátila.
Mám v sázce úplně všechno.
Jistě, D.D.
Musím jít. Emily pro mě má novinky.
Victorie, seznam se prosím s Carrie.
Tvou největší fanynkou.
Victoria ví, kdo jsem. Pojď sem, kámoško!
Hezky voníš. Pojď, dáme selfie.
Božínku, super.
Super.
Raz, dva, tři, sýr.
Božínku.
Pardon za vyrušení.
Ale našel jsem tuhle obálku
za květináčem na zápraží.
To snad už ne.
"Milion v hotovosti zítra v deset.
Popelnice na rohu Silmar a Friar.
Přijď sama."
To je šílený. Jde přece o milion dolarů.
No a co? Chci jenom zachránit Brčka.
- Prcka. - To jsem řekla.
Victorie, je to nebezpečný.
Neměla bych to tam vzít já?
Co když ten člověk nejde jen po penězích?
Jen tam nechá tašku.
Když přijde někdo jinej,
co když se stáhnou?
Nebojte. Budu poblíž.
Určitě to chcete udělat sama?
Cením si vaší starosti, ale risknu to.
Čeká se to ode mě.
Dobře. Provedeme to zítra ráno v deset.
Strašný.
Potřebuju dobrý nápady.
Je příšerné, co se stalo Victorii Frostové.
Ale Stacey potřebuje někoho, kdo jim uvede zimní večírek.
Tak jsem se rozhodla jim pomoci.
Jsou Vánoce a taková štědrost je na místě.
To znamená, že letos budu uvádět Noc vánočních hvězd ve Stacey.
Obdivuju její kuráž.
Řekla bych to jinak.
Využila příležitosti
a ukradla Victorii největší akci roku.
Najděte si jinou akci.
To se ti řekne.
Ne všechny vánoční večírky jsou ve velkejch městech, Emily.
Víš co?
Kápnul jsi na to.
- Vážně? - Jo.
Určitě se musí konat
lokální festival, na kterej by Victoria mohla přijít.
Je tu soutěž zdobení vánočních stromů.
V komunitním centru.
Zavolám obchodní komoře,
jestli by Victorii nevzali do poroty.
Půjde to na charitu.
To je dobrá publicita.
Vánoční soutěž ve zdobení. Zapomněla jsem na ni. Jsi geniální!
Díky.
Jo.
Promiň.
Musím jít. Je čtvrt na deset.
Snad se to povede a Prcka zachráníme.
Bude to dobrý.
Jen jdi.
Já to zatím zkusím domluvit s obchodní komorou.
Skvělý. Uvidíme se?
Tak zlom vaz.
Dík.
Promiň.
- Čau. - Čau.
Kéž by tam Victoria nechodila. Je to nebezpečný.
Víš, jak ráda je středem pozornosti.
Victorie, slyšíte mě?
Slyším dobře.
Fajn. Jděte to tam dát.
Hotovo. Jdu zpátky.
Dobře.
Pojď k tátovi.
To ne.
Ani hnout. Jdu to prověřit.
Hele! Kluku, stůj!
- Zůstaň tu. - Emily!
Tak zastav!
Co to děláte?
- Dej mi tu tašku. - Nechte to!
Bagely?
Jo, bagely. Co jste myslela?
Milion babek, ty chytrej.
Milion babek? Kéž by. Můžu jet? Máma čeká.
Jo, běž, kluku. Veselé Vánoce.
To tak.
Nevyšlo to.
Kvůli vám.
Miláčkové, mám špatné zprávy.
Únosci si Prcka nechali, i když mají výkupné.
Ale...
Naděje se nevzdám. A vy taky ne.
Musíme zůstat silní.
Bernarde?
Slyšel jsi? Prcka nevrátili.
Jo.
Musím ti něco říct. Naštveš se,
ale to já jsem fotil Victorii a prodal to pak tisku.
Cože, ty?
Mám teď velký výdaje. Nevěděl jsem, co způsobím.
Její fotky se prodávaj pořád.
Je to legální. A sám ji znáš.
Bez pozornosti nevydrží.
Jsi nemožnej.
Jak jim mám tohle vysvětlit? A Emily?
Nebuď dramatickej.
Mám důvod, proč to říkám.
Jo, vážně?
Jo, vážně.
Během toho předání peněz jsem fotil z parkoviště
a asi jsem vyfotil únoscovo auto.
Hele.
Že bych tě přece jen nevyhodil?
Co tady ještě děláš? Jdi.
Neskončili jsme.
Píše mi Jonathan.
Má nějakou fotku.
Tak díky, Griffene. Říkáš fotku?
Vtipný. Víš, jak mě fotili před vaším domem?
Ty fotky na internetu?
Griffen odhalil jejich původ.
Pocházejí od eNews v Seattlu,
fotograf je místní.
Místní?
Viděla jsi tu někoho s foťákem?
To ne.
Co?
- Jonathane? - Ahoj.
- Co tady děláš? - Musím ti něco ukázat.
Vidím, že máš foťák.
Jo. Máme ho na klinice.
Vážně?
Jo.
Podívej.
- Ne. - Byl jsi to ty.
Ne, ne. Já to nebyl.
Ten foťák jsi měl v autě, když jsme jeli k šerifovi.
Viděla jsem ho.
Co jsi zač, paparazzi amatér, nebo co?
Ne, jasně, že ne. Nech mě to vysvětlit.
Využil jsi mě, aby ses dostal k Victorii.
Prodal jsi nás! Jak jsi mohl?
Tak to není! Fotil to Bernard. Teď jsem to zjistil.
Prosím. To je ubohý. Bernard?
Proč bych ti měla věřit? Jsi jen další lhář.
Možná jsi Prcka unesl ty!
Jak můžeš tohle říct?
Stalo se to u vás. Kdo by měl lepší možnost?
To byla taky hra?
No tak. Přece mě už trochu znáš.
Neznám tě vůbec.
Celý mě to mrzí.
Ale já to nebyl.
To mě taky.
Mrzí mě, že jsem zkusila někomu věřit.
Drž se dál ode mě a Victorie, nebo volám poldy.
Možná je zavolám i tak!
Nechci si tu stěžovat.
Ale tenhle týden to tu slyším podruhé.
Ano, rozumím, chápu vás, ale nemůžu s tím...
Ahoj, Jonathane. Musím jít.
Potřebujou mě v komunitním centru.
Tebe?
Jo. Prej můžu potkat Victorii.
- Tak jo. - Jo!
Bez focení.
Dobře.
Paní Fowlerová.
Zdravím. Jak jsem říkala,
je to podruhé za týden,
kdy se odsud v noci ozývaly zvuky.
Nezměnili jste otvírací dobu?
Jaké zvuky?
Štěkot. Rozhodně štěkot.
Štěkot?
Kdy?
No, bylo to celou noc, začalo to v jedenáct.
Bernarde. Byl u nás nějakej pes přes noc?
Ne, muselo by to bejt vážný.
Tak možná sousedi. My tu psy neměli.
No, já si to zjistím.
Jak, paní Fowlerová?
Dnes ráno mi vnuk nainstaloval kameru
a je namířená přímo na tuhle budovu.
Něco se hne, a budu to vědět.
A zjistíme, o co jde.
No, jestli to není od nás,
může to být odněkud z okolí.
Opravna to být nemůže. Nejsou doma.
Tak jako tak, přijdu tomu na kloub.
Máte pravdu, paní Fowlerová.
Zkusím zjistit, odkud jde ten štěkot.
Skoro všechno jsem zařídila.
Bude to hned.
Pozdravíš pár lidí, vyfotíš se
a vybereš ten nejhezčí vánoční stromeček.
To je vše?
Napadlo mě, že bychom mohly rozdat pár našich ozdob.
Máme tady krabice se vzorky těch novejch,
co poslala D.D.
To je fakt. Neprohlídla jsem je. Jsou nahoře.
Fajn. Jdu tam.
Co?
Skoro jako moje.
Já...
Našla jsem to.
Jo, ještě aby ne.
A tohle?
Vypadají jako ty ode mě.
No, velikáni jedou na stejné vlně.
Jo.
Vypadá to, že jo.
Ne, díky.
Kdo to byl?
Ty přece víš.
Aspoň je vytrvalý.
"Taylorova opravna. Rychle."
Taylorovi? Proč? Mají zavřeno.
Nevím. Ale chci to zjistit.
Donno!
Můžeš mi to zapnout?
Není zač.
Prcku?
Kde jsi?
Hledáte něco?
Co jste s ním udělal?
Já?
Pláčete na špatném hrobě.
Měl jsem namířeno k vám.
Ale měl jsem dojem, že odsud slyším štěkot.
To jistě. Nevěřím vám.
Je po všem, Griffene.
Nebo jak se jmenujete.
Tak kde je Prcek?
Tak jo, dobře. Vyhrál jste.
Ukážu ti ho.
Jonathane!
Ani hnout, pane.
Nebo to někdo koupí.
Bože.
- Jonathane, jsi v pohodě? - Jo, jsem.
To bylo úžasný.
Ženu v podpatcích nepodceňuj.
- Prcku! - Prcku!
Prcku, jsi tady?
Tam!
Prcku! Chlupáči!
Otevři.
- To bude dobrý. - Pojď sem.
- No vida. - Je to dobrý.
- Dobrý. - Tak pojď, chlupáči.
Jdeme domů.
Pes zůstane, kde byl.
Nikdo nikam nejde.
Victorie? Co to děláš?
Prosím.
Neupejpej se, Emily.
- Hele, kdo se vrátil. V pohodě? - Za moment budu.
Měla jsem to vědět.
Prosím tě.
Krádež návrhů u Sandry mě naučila jedno.
Zametat po sobě stopy.
Mě jste obelhala.
Jak jsi mohla?
Já?
Spíš ty.
- Já? - Jo, ty. Vy oba.
Kujete pikle.
Nespokojená asistentka.
Stěžuje si, že Victorie krade její nápady.
Vzala jsi mě k sobě domů, aby ses mi pomstila.
A pak ta dětská láska,
která náhodou vede kliniku, kde mi ukradli psa.
To ty jsi vynalézavá.
To ti neprojde.
Tak neprojde?
Pes žije a můj obchod jen kvete.
Tomu se říká "zločin bez oběti".
Kdo by mě obvinil?
Já ne.
A co to výkupný?
To je jen cena za obchod.
D.D. si to odepíše z daní.
Teď mě omluvte,
za dvacet minut na pódiu oznámím,
že se ten malej skrček našel.
Trocha slz, lidi to spolknou.
Moje akcie vyletí jak raketa
a já budu o milion bohatší.
Proč myslíš, že si to nechám pro sebe?
Budeš zticha, protože se staneš
novou šéfkou oddělení designu.
To jsi vždycky chtěla a teď to máš.
Spolupracuj, a bude klid.
A když ne, půjdeš do vězení.
Celý sis to promyslela, viď?
Asi jo.
A Emily, jsem ráda, že jsme probraly tvou kariéru.
Dostaneš vysokej plat,
nástupní bonus, chápeš?
Griffene, půjdeme.
Je mi líto, ale musím na festival.
Vy se radši držte stranou.
Bude tam policie, kdybyste chtěli dělat problémy.
Radši jim vemte klíčky. Pro jistotu.
Jo, a Emily.
Díky za návrh letní kolekce.
Nerada kradu tvoji práci,
ale návrhy máš mnohem lepší než já.
Jestli jsem měla unýst svýho psa a prchnout s milionem babek,
nemohla jsem to hodit na milejší holku.
Tak buď chytrá, drž se dál
a nesvedu ten únos na tebe.
Neboj, Emily. Neprojde jim to.
Ne, neprojde.
Jonathane, udělej pro mě něco.
Dobrej, viděla jste slečnu Frostovou? Ještě nepřijela.
Klid, paní starostko. Ještě tu není, ale dorazí.
Dobrý den, paní starostko. Omlouvám se za zpoždění.
V pořádku. Jsem ráda, že jste tu.
Ahoj.
D.D., jsem tak ráda, že jsi přijela.
Samozřejmě. Vypadá to úchvatně.
Ale co moje peníze?
Neboj.
Mám naplánovaný hodně velký překvapení.
Našla jsi psa? Nebo peníze?
Uvidíš. A nebuď moc překvapená,
že design možná dostane novou vedoucí.
Vážně? Emily?
Jak říkám, uvidíš.
S dovolením. Děkuju.
Pardon.
Přeji dobrý večer.
Vítejte všichni na soutěži ve zdobení vánočních stromečků.
Teď mi dovolte představit našeho vzácného hosta
a také porotkyni,
zakladatelku Frost Home Furnishings,
Victorii Frostovou!
Ahoj. Veselé Vánoce vám všem.
Veselé Vánoce!
Milujeme tě, Victorie!
Taky vás miluju.
Ale než se podíváme na tyto krásné stromy,
chtěla bych vám teď něco oznámit.
Díky skvělé pomoci místního policejního oddělení
a šerifa Dandryho
mám své roztomilé štěňátko zpátky.
Prosím, přineste ho.
Jsem tak šťastná, že je zase u mě.
Děkuju.
Děkuju všem za podporu.
Tak, užijte si párty
a já se starostkou ohodnotím tyto nádherné stromy.
Co jsem říkala?
Úžasný. Máš i ty peníze?
Ještě ne, ale šerif pokračuje v pátrání.
Dobře.
Emily.
Mami, teď ne.
Omluv mě.
Ty máš tu drzost sem přijít?
Nikdo není drzejší než ty.
Vzala jsi dobrej skutek a udělala jsi z něho zločin.
Taháš nás všechny za nos,
a ještě k tomu jsi okradla svou nejlepší kamarádku o milion.
Měla by ses stydět.
Tvoje slovo proti mýmu, a to moje je lepší.
No, jak chceš.
Dámy a pánové,
nechtěla jsem tady nikoho během oslav ztrapnit.
Chtěla jsem to s šerifem vyřešit až potom, s ohledem na své blízké.
Ale tohle je žena, co unesla mého Prcka.
Emily Stantonová a její komplic Jonathan Hicks
mě chtěli vydírat o milion dolarů.
A přátelé,
málem se to povedlo.
Šerife, konejte svou povinnost a zatkněte ji.
Prosím. Poslouchejte.
Ona vám lže.
Jak byste tomu mohli věřit?
Jsem to já.
Emily Stantonová.
Vyrostla jsem tu.
Znáte mě odmalička,
obsluhovala jsem v restauraci.
Každý Vánoce prodávala sušenky.
S dovolením.
- Jste moje rodina. - Promiňte.
Budete jen tak stát a poslouchat ty její lži?
Jestli to nestačí, pusť to.
Díky za návrh letní kolekce.
Nerada kradu tvoji práci,
ale návrhy máš mnohem lepší než já.
Tak buď chytrá, drž se dál
a nesvedu ten únos na tebe.
Jonathane, dej mi to. Je to důkaz.
To si vezmu.
Tak jo! Poslouchejte!
Ruce nahoru!
Dobrá práce.
Ne, vy taky. Jděte hezky k nim.
Co? To mě podrazíte?
Jste moc profláknutá, nechci vás s sebou.
Tohle snad není možný!
Je. Pohyb.
Tak jo.
Odcházím.
Vy ne.
A jestli vám na psovi záleží,
nesnažte se mě zastavit.
Ten pes mě kousnul!
Nekousnul vás. Jen si chce hrát.
Tak jo, je po všem.
Jdeme.
Tady.
Victorie, skončila jsi. Máš padáka.
To určitě, D.D.
Nikam nejdu. Ta firma je moje!
Byla tvoje, než se to zveřejnilo. Šerife?
Promiňte, slečno Frostová, máte právo nevypovídat.
Ne, to nesmíte. Já ho ani neznám. On mě přinutil.
Jo, jo. To řekněte soudci.
To bylo těsný.
Paní Fowlerový trvalo, než poznala rozdíl
mezi fleškou a flaškou.
Emily.
Vždycky jsem věděla, že to tvoje kresby
stojí za naší produkcí.
Co kdyby ses stala novou tváří značky?
Já? Tváří značky?
Přesně tak. Ty kreslíš, ty vedeš.
Co na to říct?
Ano.
Jsem pro.
Skvělý.
Tvůj první úkol, běž na pódium a vyber vítěze.
To zvládnu.
A teď přivítejte novou tvář Frost Home Furnishings,
dívku z našeho města, Emily Stantonovou!
- Je to možné? - Jistě.
Moc vám děkuju.
Bylo to šílený a dneska ještě šílenější.
A za těchto neobvyklých okolností bych řekla,
že tyhle Vánoce jsme vítězi všichni.
Takže...
Vyhráli všichni!
Tak máš novou práci a novýho psa.
Asi si zasloužíš odměnu, že jsi mi ho pomohl najít.
75 dolarů a vánoční přání.
A jak jsi řekl,
nepodceňuj...
...váhu vánočního přání.
Věř mi, počítám s tím.
No, pane, dovolte mi to přání splnit.
Veselé Vánoce.