Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ОТВЛИЧАНЕ: КУЧЕНЦЕ ЗА ПРАЗНИЦИТЕ
Виктория Фрост казва:
"Осиновете си рунтав приятел по коледните празници"
Мамо, вече влизам в залата за пресконференция.
Да, гледах клипа. Цяла Америка го е гледала.
Какво? Мамо, не мога сега.
Да, ще си дойда за Коледа, обещавам.
Ще ти се обадя пак. Обичам те.
Благодаря ви, че дойдохте.
Не можех да си представя, че това мъниче ще е в клетка на Коледа.
Насърчавам всички да си вземат животно от приют.
- Избрахте ли му име? - На табелката му пише Дребчо
и мисля да го запазя.
Ще бъдете ли домакин на партито на магазин "Стейсис"?
Разбира се, и смятам да взема и Дребчо.
След станалото не се ли тревожите за бъдещето на компанията си?
Днес искам да говорим само за приюта за животни.
Ще коментирате ли записа, на който сте в студиото на Сандра Рийд?
Мога да обясня, но...
Няма време за повече въпроси, дами и господа.
Игнорирай ги и благодари.
Благодаря на всички доброволци в приюта за животни
за това, че ме събраха с Дребчо.
Весела Коледа!
Не се притеснявай, Виктория. Ще се справиш.
Виктория, аз съм - Кери. Здравей.
- Поздрави я от мое име. - Здравей, Кери.
- Здравей. - Радвам се да те видя.
Косата ти е същата като нейната.
О, благодаря ти! Старая се.
Не е толкова разкошна, разбира се.
Е, важна е идеята. Ще й предам поздравите.
Супер.
Дизайнерката Виктория Фрост е в немилост
- след изтичането на шокиращ запис. - Защо ме нападат така?
Този трогателен жест беше добър ход.
Хората обичат истории с кучета.
Не затова го направих, Диди.
Разбира се.
Ухапа ме! Емили, вземи го, моля те.
Не те е ухапал, само си играе.
Дребчо, не бива да хапеш мама.
Тихо.
Имаме видеозапис, на който Фрост прави снимки
на новата линия обзавеждане на конкурентите си.
Това не изглежда добре.
След излизането на записа
акциите на "Обзавеждане Фрост" паднаха.
Следва коментар от конкурента на Фрост -
Сандра Рийд от "Дизайн за дома Рийд".
С Виктория сме приятелки от години.
Не съм си и представяла, че тя би...
Е, сигурно трябва да съм поласкана, че иска да заимства идеите ми.
Горката.
Никак не й завиждам.
Не се прави, че не искаш да фалирам.
Дочухме, че Виктория Фрост може да се откаже
да бъде домакин на грандиозното коледно парти на магазин "Стейсис".
Дочули били! Пълни глупости!
Трябва да изчистиш името си. Коледа е много важна за нас.
Посуда, играчки за елха, украса на дома...
Знам, Диди, но до Коледа има десет дни.
Все някоя новина ще ангажира вниманието на тези лешояди.
Скоро няма да те оставят на мира.
Говорих с няколко от членовете на борда, които смятат, че...
Стига. Само трябва да се скрия някъде, докато премине тази буря.
И без това дизайнерският екип ме е погнал като глутница кучета.
Не се обиждай, мъник.
Добре. На Търкс и Кайкос е хубаво, казват.
Не. Как ще изглежда това?
Само някой злодей би се развявал по баровски острови.
Не, трябва да отида някъде, където никой не очаква.
На някое скромно и уютно място.
Какво?! Не ме виждате в нелуксозна обстановка ли?
За ваше сведение, съм израснала в най-бедната част на Бел Еър.
Преди майка ми да срещне четвъртия си мъж
и да се преместим на Малдивите.
Кое е толкова смешно?
Представих си те в родното си градче Платсбърг.
То е от онези, в които времето е спряло.
Събитието на годината е конкурсът за украсена елха.
Има всичко на всичко към дузина участници.
Какво?
Само за празниците, мамо.
Но Виктория е свикнала на луксозни хотели
и задоволяване на всички прищевки.
- Сега иска нещо семпло. - Добре, хубаво.
Ще спи в стаята на сестра ти, тя няма да идва.
Ще се запознава с родителите на новата си приятелка.
Значи е сериозно.
- Най-сетне. Ти излизаш ли с някого? - Пак ли започваш?
Знам, че си заета, но с приложенията е много по-лесно.
Мога да ти помогна да си напишеш профила.
Ужас!
Тревожа се, че си самотна.
Постоянно съм заобиколена от хора. Никога не съм сама.
Сам и самотен са съвсем различни неща.
Благодаря, Опра.
- Значи Виктория може да дойде? - Разбира се, Коледа е.
Може да доведеш и трима влъхви и камила, ако искаш.
- Една принцеса не е проблем. - Чудесно. Благодаря, мамо.
- Обичам те. - И аз теб, скъпа.
Ти готов ли си с багажа?
Знаех си, че не си.
- Уредено ли е всичко? - Напълно.
Но сигурна ли си?
Там няма спа процедури и камериерски услуги.
Нямам търпение да поживея като бедните.
Всъщност си мислех да не ми вземаш елегантни дрехи.
Искам да го карам лежерно и удобно.
А и трябва да завърша лятната линия.
Така е. Искаше ми се да поговорим за това.
Работя по някои неща...
Да го оставим за по-нататък.
Вземи ми копринената блуза, кашмирения шал
и няколко пуловера, плюс черния от ангорска вълна за вечер.
Все пак е Коледа, нищо че е Платсбърг.
Дадено.
Хайде.
Мамо, прибрах се.
- Скъпа! - Здравей, мамо.
Виктория, радвам се най-сетне да се запознаем.
Явно вие сте майката. Приятно ми е.
Дъщеря ви е богиня. Богиня!
Благодаря, че ни приехте за празниците.
- За мен е удоволствие. - Домът ви е чудесен.
Благодаря, много мило.
Как беше полетът? По празниците е ужас по летищата.
Летяхме с частен самолет.
Представям си заглавията -
"Звезда спи у Дона Стантън".
Де да беше така. Но няма да привличам внимание към себе си.
А това трябва да е Дребчо.
Внимателно, хапе.
Не хапе, само си играе. А, като стана дума...
Трябва да го ваксинираме.
- Д-р Хикс още ли е там? - Единственият ветеринар в града е.
Вече и синът му работи при него.
Джонатан с големите очила?
Зрението му се е подобрило, а бицепсите му са пораснали.
По-кротко.
Ако ще водиш Дребчо на ветеринар, смени му каишката.
Не искам да стане нещо със скъпата.
Взела съм обикновената, да го водим на разходки.
Какво ти казах, Дона? Тя е богиня.
Благодаря. Ела да ти покажа стаята ти.
Много си мила. Може да ми трябват още възглавници и вентилатор.
- Водата твърда ли е? - Тя луда ли е?
Най-вече е мокра.
- Ще проверя. - Твоето мамче е лудо.
Хайде, приятелче, отиваме на ветеринар.
Няма да е много страшно.
Така... Хайде.
Добро момче. Хайде. Ето тук.
Браво!
Да вървим.
Ехо?
Има ли някой?
Мога ли да ви помогна?
Здравей, Емили.
Джонатан, здравей. Отдавна не сме се виждали.
Майка ти се обади и каза, че ще дойдеш.
- Така ли? - Разбира се.
Не съм те виждал от десети клас, когато те следвах като пале на бала.
Бях смотаняк, хлътнал по теб. Ти сигурно дори не ме помниш.
Помня те, разбира се.
Сега пък работиш с паленца, така че всичко се е наредило.
Да, започнах работа при татко.
Не мислех, че ще се върна в Платсбърг, но ето на.
- Какво те води тук? - Дойдох за празниците.
- А той има нужда от преглед. - Ти сигурно си Дребчо.
Здравей.
Заповядайте в стаята за прегледи.
Добре.
Явно се грижиш добре за него.
Благодаря, че ни изпрати медицинските му документи.
Изглежда трябва да му се подновят ваксините.
- Това ли е всичко? - Да.
Чудесно.
Браво, Дребчо.
Съжалявам, трябва да вдигна.
Тъкмо дойдохме. Всичко наред ли е?
От маркетинга казаха, че може да пуснем още спотове
по канал "Празнична трапеза",
- но не знам кои да излъчим втори път. - С колекция "Бел".
Най-малко прилича на нещата на Сандра Рийд и...
Няма да изглеждаме като крадци? Благодаря, разбрах.
Колекция "Бел", а?
- Явно си претрупана с работа. - Не, шефката ми е претрупана.
- Виктория Фрост? - Откъде знаеш?
Като чух, че идваш, проверих в интернет.
Така ли?
Дребчо е нейното куче, нали?
Аз попълних документите,
понеже някой не обича бумащина.
- Значи й гледаш кучето за празниците? - Да.
Е, добре дошла у дома.
Бърнард, тук ли си?
Изглежда някой се нуждае от ваксина.
Да знаете, че съм голям фен на Виктория Фрост
още от дните й на рекламно лице.
Цялата ми кухня е с нейната колекция "Ранен мраз".
Смехотворно е. Не, красиво е, аз съм смехотворен. Разбрахте ме.
- Да. И аз обичам тази колекция. - Така ли?
- А Виктория няма ли да дойде? - Мисля, че не.
Наистина ли?
Е, поне вие дойдохте. Обещавам, че няма да боли изобщо.
Много голяма игла.
Добре.
Емили?
Аз съм.
Емили!
Какво стана?
Видя иглата и малко... изгуби съзнание.
Изгубила съм съзнание? Аз?!
Не искам да навлизам в терминология, но да, припадна.
Много съжалявам.
Днес забравих да ям и да пия достатъчно течности,
за да не припадам във ветеринарни кабинети.
Полека.
Благодаря.
Да се обадя ли на шефката ти да й кажа за инцидента?
Не, ще ме обвини, че се излежавам в работно време.
Мога да й изпратя съобщение.
- Бърнард, няма нужда. - Добре.
Хайде иди да вземеш Дребчо.
Добре.
Държим ги под наблюдение след ваксинация,
в случай че получат реакция.
Или стопаните им припаднат.
- Много смешно. - Благодаря. Тук съм цяла седмица.
Публиката сигурно вие от смях.
Ох!
Май си намерих майстора.
Работата ти е натоварена, а?
Да, винаги съм на повикване, но плюсът е, че пътувам много.
Или поне виждам много хотелски апартаменти.
Помагам с неща като срещи с хора, социални медии, гледане на куче...
А какво искаш да правиш наистина?
Сега искам да стана от пода
и да върна Дребчо на нетърпеливата му майка.
Позволи ми.
Трябва да вземем Дребчо.
Да.
Според картона му реагира чудесно.
Той е едно много здраво...
- Странно. Трябваше да е... - Какво?
Тате?
- Виждал ли си Дребчо? - Не знам. Какво е това?
- Осиновеното куче на шефката ми. - Съжалявам, току-що идвам.
Колата ти отдавна е отвън.
Да, отидох да си взема кафе.
- И тук имаме кафе, тате. - Така е, синко.
Но нямаме коледното лате с канела на Мили.
И къде е той?
Бърнард, извеждал ли си кучето?
Не. Но малко хапеше, като го вкарвах в клетката.
- Не хапе, просто е игрив. - Знам за какво става въпрос.
Хайде да се разделим и да огледаме наоколо.
Дребчо? Ела тук, момче.
Няма го отвън. Къде ли може да е?
Заключи ли задния вход?
Не, постоянно влизаме и излизаме заради разходките.
Но защо? Дори няма кучета, които да разхождате.
Навик, предполагам.
Да не мислите, че някой е влязъл незабелязано?
Възможно ли е?
Дребчо е отвлечен!
Видели ли сте някой да влиза в сградата?
Не.
Да се разпръснем и да огледаме околността.
- Пише, че Дребчо е с чип. - Това нещо като джипиес ли е?
Не, но ако го намерим, по чипа можем да докажем, че е ваш.
Може и сам да е излязъл,
но за всеки случай не пипайте нищо.
- Това може да е местопрестъпление. - Местопрестъпление?!
Не се тревожете. Джонатан, вие двамата вървете навън.
Аз ще дежуря на телефона, в случай че някой се обади.
Качи се в колата и да отидем при шерифа.
Не искам да се разчува.
Виктория не желае публичност точно сега.
Може да кажем, че кучето е твое.
Добре.
Имаш ли снимка на Дребчо?
Шегуваш ли се? Той си има цял сайт.
Добре де, ще потърся снимка.
Хубаво.
- Ветеринарна клиника "Хикс". - Бърнард?
Привет, шефе. Открихте ли нещо?
Още не. Имам една молба. Ще ти изпратим снимка на Дребчо.
Няма нужда, ще сваля някоя от сайта.
Добре.
Разпечатай 500 флаера,
да ги раздаваме из квартала.
Призови хората с информация да се обаждат в клиниката.
Добре. А предлагате ли възнаграждение?
- Знам ли... Хиляда долара? - За куче от приют?!
Хората ще се усетят, че има нещо.
Какво ще кажеш за... 75 долара и коледно желание?
Много си щедър.
Не подценявай коледното желание.
Добре, 75 долара и коледно желание.
Разбрах.
Без да споменаваш знаеш кого.
Ако имаш предвид бъдещата ми най-добра приятелка, дадено.
Благодаря. Ще звънна пак скоро.
Е, мисля, че записах всички подробности.
Радвам се да те видя отново в града, Емили.
- Благодаря, шерифе. - Джонатан...
Крали ли са животни от кабинета ви досега?
Не.
А има ли нещо по-специално в това куче, което го прави мишена?
Не бих казала. Имаме го едва от няколко дни.
Вижте, разбирам. Вкъщи имам два френски пудела.
Беше идея на жена ми, дълга история.
Дейзи и Мелъди вече са част от семейството.
Бъдете спокойни. Ще уведомим "Ветеринарен контрол",
както и всички участъци в окръга.
- Ще го намерим. - Благодаря, оценявам го.
Благодаря.
- Каза ли вече на шефката си? - Още не.
Ще го направя очи в очи.
Ще отида да видя какво става с флаерите. Да се срещнем там.
Сигурен ли си? Много си мил, но ми е съвестно да те ангажирам.
Честно да ти кажа, вината е изцяло наша.
Ще се почувствам по-добре, като го намерим.
- Успех! - Благодаря.
Диди, получих украшенията за елха, които си ми изпратила.
Идеални са - пъстри и уникални.
Реших, че поне трябва да ги видиш,
от август са в продажба.
Скиците, които Емили изпрати, вдъхновиха дизайнерите.
Скици ли?
А, да, разбира се. Тя умее да предаде идеите ми на хартия.
Радвам се, че ти харесват. 5000 броя може да останат за теб.
Откакто излезе записът с лудорията ти,
продажбите спадат, Виктория.
- Не се тревожи. - Да, ти винаги изплуваш.
Нали "Стейсис" не са се отказали да бъда домакин на партито им?
Не мисля. Не ми връщат обажданията.
Да му се не види.
Но това няма да ме повали. Не мога да бъда повалена.
Разбира се. Извинявай за въпроса, но как върви лятната колекция?
Дизайнерите искат коментари... понеже ти си отхвърлила техните.
Да се благодарят, че не ги уволних.
Ще свърша това, но току-що пристигнах,
а и малко се разсеях покрай Дребчо.
Естествено, разбираемо е. Ще се чуем по-късно.
Всичко наред ли е?
Мога да ти направя какао.
Би било чудесно. Имаш ли овесено мляко?
- Не. - А соево?
Това е Платсбърг. Имаме краве мляко, нормално и нискомаслено.
Хубаво, нискомаслено. Все пак не съм варварка.
- Ехо? - В кухнята сме, скъпа.
Как върви?
Диди е както винаги досадна и черногледа.
Как се държа дребосъкът?
Той...
- Той изчезна, Виктория. - Какво?!
Беше в зоната за изчакване след ваксинацията,
но като отидох да го взема, го нямаше.
Изчезнал е?!
Как?
- Трябва да го намериш. - Търсим из квартала,
окачихме обяви, уведомихме полицията.
- Полицията?! - Не съм споменала името ти.
Не става въпрос за мен, а за кучето. Горкичкото!
Сигурно умира от страх.
Виктория, много съжалявам.
- Виждали ли сте това куче? - Не, съжалявам.
Късмет с търсенето!
Сложи един тук.
Така добре ли е?
- Супер. - Извинете...
- Виждали ли сте това куче? - Не, съжалявам.
Дай му флаер.
Ако го намерите, позвънете на този номер.
- Добре. - Благодаря.
Да вървим.
Знаеш, че винаги съм била търпелива съседка...
Винаги.
Кучешки лай, коли, паркиращи пред къщата ми
през има-няма 15 дни...
Г-жо Фаулър, тези коли не са наши,
те са от автосервиза в съседство.
Но не виждам как кучешкият лай може да е от тях.
А и автосервизът е затворен за целия декември.
Тогава не знам какво да ви кажа. Извинете ме.
- Открихте ли го? - Още не.
Шефката ви сигурно е пощуряла.
Държи се. Благодаря.
Нима това е Емили Стантън - дъщерята на Дона?
Госпожо Фаулър, радвам се да ви видя.
Чудесно е, че си си дошла за Коледа.
Само дано не довтасаш пак да ми продаваш онези пусти сладки!
Тя беше рекордьорка по продажби в групата си,
а аз всяка пролет качвах по пет кила от кокоски.
- Наистина бяха вкусни. - Твърде вкусни.
Слушай, Бърнард...
Разбирам, че клиниката си провежда дейността,
но когато е денонощно, вече е прекалено.
Има си закони за районирането.
Момент... Как така денонощно?
Ами онази нощ един служител влизаше и излизаше от сградата,
вдигайки доста шум.
Видяхте ли кой?
Не, не съм от любопитните съседи.
Но когато погледнах, си беше тръгнал.
- Нощем отворено ли е? - Не, нямаме пансион.
Вечер заключвам страничната врата.
Явно не достатъчно добре.
Няма следи от ръчкане по ключалката.
Сигурен ли си, че си заключил?
Да. През деня ключът е в ключалката, после заключвам и го вземам.
Използвам ключодържателя с хотдог, за да не забравя.
- Аз имам дакел. - Сигурно е сладур.
- Сладурана. - Сладурана.
Синко, по кое време заключи?
- В 17,30 ч., както винаги. - И не си се връщал?
Все едно съм в криминален сериал.
- Заподозрян ли съм? - Рано е да се каже.
Знаете ли какво ще направя?
Ще си сложа охранителна камера пред входната врата,
за да виждам кой влиза и излиза по всяко време на денонощието.
Ще видя кой вдига шум и ще го имам на запис.
Чудесна идея, г-жо Фаулър.
Вземете и вие да си сложите камера.
Ако имахте, сега нямаше да сме тук.
Имаме камера...
Но един френски пудел прегриза кабела.
Не е лошо да го поправите.
Май приключих тук.
Можем ли да направим нещо друго?
Да, може да хапнем.
Закусвалнята е надолу по улицата.
Трябва да има нещо друго...
Вече е 14 ч., а не си яла цял ден.
Подобни неща водят до... припадъци.
При хората, склонни към припадъци.
Ха-ха, много смешно.
Какво ще кажеш за пая?
Божичко! Дори е по-хубав, отколкото го помня.
Кога последно си идвала?
Какво?
Преди няколко години.
В графика на Виктория все изниква нещо, което ми пречи да дойда.
Това, което никой не разбира, е,
че Виктория всъщност ме върна към живот.
Наистина ли?
Бях в тежък период,
а тя видя нещо в мен и ми даде шанс.
Просто бизнес нюх.
Ти си ме виждал само в най-добрата ми форма -
да припадам и да губя кучето на шефката.
- А ти? - Аз никога не съм припадал.
Не, открай време ли планираше да работиш с баща си?
Съжалявам. Непознат номер, може да е свързано с Дребчо.
- Ало? - Привет, Сандра е.
Сандра Рийд от "Дизайн за дома Сандра Рийд".
Да, знам коя сте, г-це Рийд.
Естествено. Вие сигурно сте Емили.
Да.
Добре. Надявах се да говоря с шефката ви, но...
... тя не вдига.
Не я виня.
Сигурно умира от срам.
С какво мога да ви помогна?
Знаете ли, не бях във възторг
от изявата на Виктория в студиото ми.
Но с Виктория се познаваме отдавна.
Тя ми е като голямата сестра, която никога не съм имала,
затова искам да помогна.
Универсален магазин "Стейсис"
търси нов домакин на голямото си коледно тържество.
И са поканили вас?!
Че кого иначе?
Така или иначе, смятах да отида.
Логично е да се отзова и да...
... заместя Виктория.
Много сте великодушна.
Духовита си, Емили.
Ако ти трябва нова работа, когато "Фрост" фалира, обади ми се.
Много благодаря. Нещо друго?
Да. Кажи на Виктория, че се надявам, че се радва на новото си куче.
Много е сладко.
Всичко хубаво.
Добре ли си?
Притеснително е да ти се обади най-големият враг на Виктория.
Чух за нея по новините.
Обвини шефката ти, че й е откраднала дизайните.
Да.
Но последното, което каза...
Че се надява, че Виктория се радва на новото си куче...
Това защо е лошо?
Точно в този момент и точно от нея...
Сега пък ще изземе редовното участие на Виктория в партито на "Стейсис".
Не знам, изглежда твърде удобно.
Мислиш ли, че има пръст в отвличането на Дребчо?
Знам, че звучи налудничаво, но трябва да кажа на Виктория.
Може ли да вземем пая за вкъщи?
Разбира се. Ще го пазя като куче.
Ужасен си.
Открихте ли нещо?
Трудно е да се каже.
Може да са влакна от дрехи... Или пък шнауцер.
Или и двете. Много животни идват с пуловерчета.
Особено по Коледа.
Всъщност знам.
- Съжалявам. - Да...
Винаги съм обичал да работя с животни.
Израснал съм сред тях.
Истинската ми страст беше изкуството.
Всъщност работех в студио,
основно графика, в големия град.
Но когато майка ми се разболя...
... татко имаше нужда от помощ в клиниката,
особено към края.
Съболезнования.
Благодаря.
След това се върнах да живея вкъщи,
започнах целодневна работа при тате,
а нощем учех, за да завърша ветеринарна медицина.
А си мислех, че моят график е натоварен.
- Здравей, скъпа. - Здравей, мамо.
- Здравей, Джонатан. - Здравейте. Радвам се да ви видя.
Ще ти се обадя, ако науча нещо.
Благодаря ти. Благодаря и за пая.
- Ще се видим утре. - Да. Чао.
Добре ли прекарахте?
Знаеш ли...
Чувствам се виновна заради Дребчо,
но да, прекарах добре.
Е, може пък да излезе нещо хубаво от тази каша.
Какво?! Мислиш, че той и...
Никога не се знае.
Идвам.
Да не е забравил нещо?
Може би иска да те покани на среща.
Мамо!
Ехо?
Има ли някой?
Виктория
Мамо, може ли да дойдеш?
- Какво става? - Не знам.
- Какво е това? - Не пипай.
Тя е права. Ще взема ръкавица.
Стига глупости. Сигурно е поща от почитатели.
Дотук ли стигнахме?
Хубаво.
"Един милион долара, или лошо му се пише"?!
Емили, защо не ми каза, че Дребчо е кучето на г-ца Фрост?
Не искахме излишна публичност.
А и аз подписах документите, така че технически е мое куче.
Емили е права, но вече не е важно.
Трябва да използвам името си,
за да привлека вниманието на националните медии.
На националните медии?!
Разбира се. Кой знае къде са занесли Дробчо.
- Дребчо. - Да, разбира се. Дребчо.
Кучето сигурно е добре.
Похитителят иска парите
и не би го наранил.
И какво правим сега, шерифе?
Ще чакаме похитителят да ни потърси с подробности.
И после?
Трудно ще намеря един милион в брой.
Ще отнеме време.
Мога да уредя да прехвърлят от личната ти сметка.
Няма нужда, аз ще измисля начин.
Просто ще ми трябва време.
Време...
Може би това иска Сандра Рийд. Може би тя стои зад това.
Не е невъзможно.
Така или иначе, ще си върнем парите, като хванете похитителите, нали?
Такъв е планът.
Но трябва да намерим сумата бързо.
Съжалявам. Да се фокусираме върху намирането на Дребчо.
Без коментар.
Няма да коментирам нищо.
Добре, чао.
Джонатан, видя ли това?
Голям шум се вдигна.
Ужасно е.
- Но и някак вълнуващо. - Вълнуващо?
Да, тук нищо не се случва.
Новината за уволнението ти може да е вълнуваща.
Бърнард, едно бордър коли се нуждае от изстискване на аналните жлези.
Веднага, ако обичаш.
Това не ми харесва.
- Става въпрос за животинче. - Съгласен съм.
А и пишат, че кучето е отвлечено от нашата клиника...
Джонатан, направи всичко възможно да го намериш.
Добре че скоро се пенсионирам.
Ако слушате в момента,
моля ви, грижете се за малкия Дребчо.
Ако падне и косъм от главицата му...
Извинете.
Ако някой знае нещо или е видял нещо,
моля да се обади на изписания номер.
Това е всичко. Благодаря и весела Коледа!
И край. Готово.
- Ще го пусна в интернет. - Чудесно. Знаеш ли, мислех си...
Може би ще е по-логично
да снимаме подобни клипове пред елхата.
Но ще е по-добре да махнем тези играчки
и да сложим новите "Фрост".
Играчки на Виктория Фрост на моята елха?!
Не се притеснявай, Дона, ще ти ги продам на цена на едро.
Наистина ли? Значи може все пак да участвам в конкурса за украса.
Да, защо не.
А, Емили...
Новите играчки за елха са прекрасни.
- Разбрах, че ти си помогнала. - Дано нямаш нищо против.
Изпратих няколко рисунки на екипа.
Нямам, разбира се. Винаги съм "за" добрите идеи.
Това е чудесно, защото...
Идеите всъщност бяха мои и си мислех...
Не се тревожи, не мисля, че някой от екипа
ще те обвини в изземване на функциите.
Радвам се, че не са направили проблем.
По принцип си пазят територията.
Артистите имат голямо его.
Дона, скъпа, имам нужда от кофеин. Би ли...
Разбира се, веднага.
Един момент. Здравей, Диди.
Получих съобщението ти. Какво става?
Благодаря, че се обади.
Имам една огромна молба.
Каква?
Трябва ми заем. Голям.
Заем ли?
Да. Един милион долара в брой.
Трябват ми веднага.
Един милион в брой?!
Ех, значи!
Изобщо ли не спираш да работиш?
Не ми е в кръвта.
Нося ти какао.
Най-после уцелих кафето по вкуса на Виктория.
Имам бъдеще като неин личен бариста.
Знам, че тя е малко...
Скъпа, Виктория може да е всякаква,
но не е "малко".
Прекрасни рисунки. За какво са?
Дизайни, по които работя.
Вдъхновени са от старинни тапети и гравюри от Позлатената епоха.
Дано Виктория ги използва в лятната колекция.
Със сигурност ще иска да ги използва.
Въпросът е дали ще си припише заслугите.
Чух, че си приписа заслугите за скиците ти на играчките.
Така ли?
Е, на практика тя е собственик на работата ми за нея.
На практика това не я оправдава.
- Добра новина за Дребчо? - Не, съобщение от Джонатан.
"Имаш ли нужда от вечерна почивка?"
О! Кратко и мило.
Като в сайтовете за запознанства.
Мамо, престани с това.
Никога не се знае.
И за миг не ми излиза от главата.
Нямам думи.
Как може такова нещо? Кой краде кучета по Коледа?!
Определено е загадка, но сега имаш нужда от малко време за себе си,
- да си заредиш батерията. - Прав си.
Просто не мога да спра да мисля за това.
Опитай се.
- Така по-добре ли е? - Да.
Навремето обичах този ресторант.
Сега се чувствам много специална.
Свещи, покривка, хубаво вино...
И е единственото заведение в града, което работи след 19 ч.
Може ли да те питам нещо?
Каква е тази голяма тетрадка, която все стърчи от чантата ти?
Идеи за дизайни, по които работя.
- Може ли? - Разбира се.
Чудесна новина. Постът на Виктория за Дребчо вече има 200 000 гледания.
Ако всеки даде по пет долара,
ще съберете нужния милион.
Да, как ли не.
Впечатляващо.
Благодаря.
- Какъв е следващият ти ход? - За кучето ли?
Не, за теб като дизайнер.
Искам да разпространя идеите си.
Обичам да създавам практични предмети, улесняващи ежедневието.
Не мислиш ли, че красивите неща могат да променят живота?
Като го казваш така...
Мисля, че затова хората толкова обичат Коледа.
Украсяваме живота си и правим обикновените неща по-специални.
Спечели ме. И какво те спира?
Преди да започна работа при Виктория, смятах да уча в Ню Йорк.
Но приятелят ми...
... за когото мислех, че е моят номер едно...
Оказа се, че за него съм номер три.
После станах личен асистент на Виктория
и още съм тук, пет години по-късно.
Значи имаш възможност да предлагаш идеите си.
Оказа се, че работата изисква само да съм й личен асистент.
Виктория не ме приема в тази светлина.
Ако не вижда, че си гений, е глупачка.
Може би е време да й покажеш дизайните
и да поемеш по-творческа роля.
И майка ми мисли така.
Виктория наистина заимства дизайните ми от време на време.
"Заимства" ги?
Да. Обезсърчаващо е. Сякаш тя знае.
Като повдигна въпроса, изниква някаква спешна логистична задача.
Мисля, че го прави нарочно.
Ако съм дизайнер, кой ще взема дрехите й от химическо?
Защо нейната логистика да те спира?
Знаеш ли какво? Прав си.
Ще го направя.
Ще я притисна и ще искам повишение.
Ако не ме приема сериозно, ще напусна.
Добре, да пием за това.
Благодаря за надъхването.
Виж!
Госпожо?
Госпожо!
Внимателно.
- О, не. - Познати ли са ти?
Не, но кучето ми се стори познато.
- Видя ли номера? - Невадски. Имаше МБ.
Да съобщим на шериф Дандри.
Добре, благодаря, шерифе.
Благодаря, че се отзовахте толкова късно.
Благодаря, довиждане.
Ще потърси, но имаме само част от номера, така че не се знае.
Не се предавай още.
- Мисля... - Просто...
- Та... - Исках...
- Това, което... - Мисля, че...
Давай ти.
Просто... Беше ми приятно да те опозная отново.
Особено при тези обстоятелства.
На мен също. И благодаря за тази вечер.
Моля.
Лека нощ.
Кой е там?
- Мамо! - О, съжалявам.
Помислих, че са похитителите на кучето.
И смяташе да ги убиеш с чадър?
Това ми беше подръка.
Здравей, Джонатан. Съжалявам, че ви прекъснах.
Не, аз тъкмо си тръгвах.
Радвам се, че се видяхме, г-жо Стантън.
Чао, Емили.
Намираме се в очарователното градче Платсбърг,
където Виктория Фрост моли хората за помощ
в търсенето на отвлеченото си осиновено куче Дребчо.
Тя ще се появи всеки момент.
Какво става?
Явно има пресконференция току пред къщата ни.
Емили, трябва възможно най-много хора да търсят Дребчо.
А, и искам да ми изгладиш копринената блуза.
Дона, мила, не прекалявай с ружа.
Да е като за сутрешен блок, не за "Късното късно шоу".
Добре. Благодаря, шерифе.
Емили, това е Грифин Джоунс -
шефът на охраната в офиса ни в Ел Ей.
Диди го изпрати да ни помогне.
Чудесно. Приятно ми е, г-н Джоунс.
Подобно, Емили. Но ме наричайте Грифин.
Шериф Дандри ми каза за колата, която сте видели снощи.
Но без целия регистрационен номер
трудно ще я открием.
А защо има пресконференция пред къщата ни?
Не е ли опасно да разкриваме местоположение?
То вече е ясно от снимките в интернет.
Какви снимки?
Тези са от деня на пристигането ни.
Кой ги е снимал?
Сайтовете няма да дадат информация.
Няма да разкрият източника. Но аз ще се разровя.
Имам чувството, че всичко е свързано.
Благодаря на всички ви, че дойдохте.
Ако някой има сведения за извършителя,
моля да се свърже с полицията.
Ако му се случи нещо лошо...
Извинете ме. Просто...
Отдавна го няма, а е толкова сладък...
Още ли смятате да сте домакин на зимния прием на "Стейсис"?
Моля?! Какви приеми?!
Искам само да намеря кучето си.
Без него няма да е Коледа.
- Прощавай, Емили... - Привет, Грифин.
Това е шефът на охраната в компанията на Виктория.
Това е Джонатан - ветеринар и мой стар приятел.
Прехвърлих отговорите на поста ти.
Познаваш ли тази жена?
Това е Кери - най-върлата фенка на Виктория.
Защото изглежда, че снимката е направена тук.
- Днес. - Какво?! Значи тя е тук?
"Вманиачена фенка отвлича кучето на звезда." Връзва се.
Значи може още да е тук.
Ето я.
Кери, здравей. Какво правиш тук?
Съжалявам, но разбрах, че Виктория е в Платсбърг за празника.
Видях табела "Честнът Плейс" на заден фон на една от снимките.
- Разбира се. - Снощи бяхте ли в ресторанта?
Да, но за да вечерям.
Само там е отворено след 19 ч.
Вярно е.
Кери...
Случайно кучето на Виктория да е у теб?
Моят Дребчо?
"Твоят" ли?
Разбира се. Кръстих новото си куче също като това на Виктория.
Къде е то сега, госпожице?
Ето го там. Здрасти, бебчо.
Може ли да го погалим?
Разбира се.
Кери, Виктория може би ще отговаря на въпроси, ако искаш да се включиш.
Благодаря, искам.
Привет, приятелче.
Той ли е?
Не съм сигурна.
Нашийникът е друг.
Иначе е трудно да се каже.
Той явно не ме разпознава.
Може би трябва да ги заведем в шерифството.
Нямаме доказателства срещу нея.
Джонатан, може да сканираме чипа му в клиниката, нали?
Да, може да й кажеш, че е за безплатен преглед.
Ще се навие ли?
Да. Ще й обещая среща на четири очи с идолката й.
Но трябва да съм тук с Виктория.
Аз ще остана. Бърнард ще пусне скенера.
Звучи добре.
- Чудесно, тогава да действаме. - Супер.
Ела тук.
Много ви благодаря.
Емоциите ми дойдоха в повече, а всички сте много мили.
- Емили? - Тя е с Грифин.
Проверяват в клиниката дали кучето на върлата ви фенка не е Дребчо.
В клиниката ли? Не разбирам защо се е скатала там.
Не бих го нарекъл "скатаване".
Опитва се да помогне в търсенето.
Нима? А вие колко лични асистенти сте имали?
Извинете ме.
Майка ми каза, че е нелепо да спя на палатка за един автограф,
но й отвърнах: "А как иначе да съм първа на опашката?".
Тя не ме разбира. Никой не ме разбира освен Виктория.
Дами... Това куче е в идеално здраве.
- Чипът не отговаря. - Сигурен ли си?
- Лично проверих. - Казах ви.
Казахме им, нали така?
Благодаря, че се отзова така бързо.
Няма защо, и бездруго бях наблизо.
Е, отново сме на изходна позиция.
Диди, стига ми звъня по повод лятната колекция.
Не разбираш ли, че съм замесена в криминален случай?
Изнудват ме за милион долара.
Но благодаря, че изпрати парите по Грифин.
Моля. Но искам да ме чуеш. Бъди много внимателна.
Това са мои лични пари и не мога да ги изгубя.
Но има и една добра новина.
Продажбите се покачват.
Хората ти съчувстват заради отвличането.
То стана по-важно от Сандра Рийд и вилиците и ножовете.
Радвам се, че има поне нещо положително.
Положително ли? Страхотно е, скъпа.
Чудесна новина, Диди.
Така е. И искам да си точна с връщането на парите.
Изцяло разчитам на теб.
Разбира се, Диди.
Трябва да затварям. Май че Емили идва с новини.
Виктория, представям ти Кери.
Тя е най-запалената ти почитателка.
Виктория знае коя съм. Дай прегръдка, приятелко.
Ухаеш хубаво. Хайде да се снимаме.
Божичко, колко забавно!
Едно, две, три, усмивка!
Боже мой!
Съжалявам, че ви прекъсвам.
Намерих този плик
зад саксия на стълбите отпред.
Олеле! Пак ли?!
"Един милион в брой, утре в 10 ч.,
до кофата за боклук на ул. "Силмар" и "Фрайър". Без полиция."
Това е лудост. Става въпрос за един милион долара.
Няма значение. Важното е да спасим Дробчо.
- Дребчо. - И аз това казах.
Виктория, твърде опасно е.
Аз трябва да занеса парите.
Ами ако този човек има и друга цел?
Тя само ще остави торбата.
Ако го направи друг,
извършителят може да избяга.
Не се тревожете, аз ще съм наблизо.
Сигурна ли си, че искаш да го направиш сама?
Благодаря за загрижеността, но ще поема риска.
Феновете ми го очакват.
Добре тогава. Предаването на парите ще е утре в 10 ч.
Ужасно.
Трябват ми добри идеи.
Станалото с Виктория Фрост е ужасно,
но магазин "Стейсис" трябва да има домакин на зимното си парти.
Затова реших да се отзова.
Коледа е, правя го от добро сърце.
Тази година аз ще съм домакин на Вечерта на коледните звезди.
Признавам, че не й липсва дързост.
И така може да се нарече.
Тя се възползва от тази ужасна ситуация
и краде събитието на годината за Виктория.
Може да намериш друго събитие.
Не е толкова лесно.
Не всички коледни празненства са в големите градове, Емили.
Знаеш ли какво?
Май даваш добра идея.
- Така ли? - Да.
Трябва да има някоя местна церемония,
в която Виктория може да участва.
Имаме конкурс за украсена елха.
Провежда се в общинския център.
Ще се обадя в Търговската палата
да питам ще я вземат ли в журито.
Всичко е с благотворителна цел.
Може да е добър пиар.
Бях забравила за този конкурс.
Ти си гений!
Здравей.
Извинявай.
Е, по-добре да тръгвам, че стана 9,15 ч.
Дано успеем да спасим Дребчо.
Всичко ще бъде наред.
Ти върви.
Аз ще поработя върху връзките си с Търговската палата.
Чудесно. Да се срещнем по-късно?
Успех с оставянето на парите.
Благодаря.
Прощавай.
- Чао. - Чао.
Иска ми се да не го прави точно Виктория, твърде опасно е.
Скъпа, знаеш, че тя обича да е център на внимание.
Виктория, чувате ли ме?
Чувам ви.
Добре. Идете да оставите парите.
Готово. Тръгвам си.
Добре.
Ела ми сега в ръчичките.
О, не!
Никой да не мърда, ще отида да проверя.
Ей, хлапе! Спри!
- Чакай тук. - Емили!
- Стой! - Какво искате, госпожо?
- Дай ми този плик. - Върнете ми го!
Гевреци?!
Да, гевреци. Вие какво очаквахте?
Един милион долара.
Един милион?! Де този късмет!
Сега може ли да си ходя? Мама ме чака.
Да, хлапе, може. Весела Коледа.
Друг път!
Издънихме се.
Ти се издъни.
Фростчета, имам лоша новина.
Дребчо още е у похитителите, въпреки че платих откупа.
Аз...
Не губя надежда, и вие не губете.
Трябва да бъдем силни.
Бърнард?
Чу ли? Взеха парите, а Дребчо го няма.
Да.
Трябва да ти кажа нещо и ще се ядосаш.
Аз съм този, който снима Виктория и продава снимките на пресата.
Какво?! Ти?!
Имам да плащам много сметки, а и не мислех, че ще навредя.
Постоянно се продават нейни снимки.
Истински бизнес е. Ти си бил покрай нея,
знаеш, че обича внимание.
Това е безобразие!
Как ще им го обясня? Как ще обясня на Емили?
Не драматизирай толкова.
Неслучайно ти го казвам.
- О, така ли? - Да, така.
По време на оставянето на парите правех снимки от гаража.
Мисля, че заснех колата на похитителя.
Ето.
Уволнението може и да ти се размине.
Тогава защо говориш с мен? Върви.
После ще се разправям с теб.
Джонатан ми писа.
Иска да ми покаже някаква снимка.
Благодаря, Грифин. Снимка ли каза?
Защото получих интересна информация за моите снимки пред къщата.
- В клюкарските сайтове? - Грифин се е чул с източника си.
Оказа се, че са от "иНюз" в Сиатъл,
- а фотографът е местен. - Местен ли?
Познаваш ли някого с фотоапарат тук?
О, не.
Какво?
- Джонатан?! - Здравей.
- Какво правиш тук? - Трябва да ти покажа нещо.
Донесъл си фотоапарата си.
Да, държим го в кабинета.
Така ли?
Да.
Виж.
- Не... - Наистина си бил ти.
Не, не бях аз.
Това беше в колата ти, когато ме закара до шерифа.
Помня го.
Да не си любител папарак?
Не, разбира се. Остави ме да ти обясня.
Използвал си ме да получиш достъп до Виктория.
Как можа да ни предадеш?
Не, Бърнард е направил снимките. Току-що научих.
О, моля те, не се излагай! Бърнард?!
Защо да ти вярвам? Ти си просто поредният лъжец.
Може и ти да си откраднал Дребчо.
Как може дори да си го помислиш?
Станало е в клиниката ти, за теб е било най-лесно.
И това ли беше инсценировка?
Недей така. Знаеш що за човек съм.
- Изобщо не те познавам. - Съжалявам за станалото.
- Но не съм го направил аз. - Да, и аз съжалявам.
Съжалявам, че си позволих отново да вярвам на някого.
Просто стой настрана от мен и Виктория, или ще извикам полиция.
Може би ще извикам полиция така или иначе.
Не обичам да се оплаквам,
но за втори път тази седмица чувам този шум.
Да, разбирам, но не мога да направя...
А, Джонатан, аз трябва да тръгвам.
Ще помагам в общинския център за събитието довечера.
Ти?!
Да, така мога да се запозная с Виктория.
- Добре. - Да!
Но без фотоапарати.
Добре.
- Здравейте, г-жо Фаулър. - Привет. Както казвах,
за втори път тази седмица чувам шум от клиниката през нощта.
Да не сте сменили политиката си?
Какъв шум?
Лай. Определено лай.
Лай ли?
Кога?
През цялата нощ на пресекулки, започва към 23 ч.
Бърнард, нощували ли са кучета тук снощи?
Не, това е само за извънредни случаи.
Сигурно е от някой съсед, не е от нас.
Ще разбера какво става.
Как, г-жо Фаулър?
Сутринта внукът ми ми сложи охранителна камера
и е насочена насам.
Ако нещо помръдне, ще разбера.
Ще видим кой какви ги върши.
Ако лаят не идва от нас,
може би е от някъде наблизо.
Не може да е от автосервиза, няма ги в града.
Така или иначе, ще разнищя този случай.
Мисля, че сте надушили следа, г-жо Фаулър.
Ще се опитам да проуча откъде идва лаят.
Погрижих се за всичко, така че ще бъде лесно.
Ръкуваш се с хората, позираш за снимки
и избираш най-красивата елха.
Това ли е всичко?
Може да даваме продукти "Фрост" като награди.
Имаме няколко кутии с нещата, които Диди изпрати.
Да, някои дори не ги отворих. В стаята ми са.
Добре, ще ги взема.
Какво?
Приличат на моите дизайни.
Аз... намерих кутията.
Щях да се учудя, ако не беше.
И това.
Приличат на дизайните, по които работя.
Ами великите умове мислят еднакво.
Да.
Боя се, че понякога е така.
Не, благодаря.
- Кой беше? - Сещаш се.
Е, поне е упорит.
"Ела бързо в автосервиз "Тейлър"."
Но защо? Автосервизът е затворен този месец.
Не знам. Но ще разбера.
Дона? Би ли ми закопчала ципа?
Няма защо.
Дребчо?
Дребчо? Къде си?
Търсиш ли нещо?
Какво си направил с кучето?
Аз ли?
Не обвиняваш когото трябва. Тъкмо бях тръгнал към теб,
но ми се стори, че чувам лай отвътре.
Няма да ти се вържа.
Всичко свърши, Грифин.
Или както и да ти е името.
Къде е Дребчо?
Добре, печелиш.
Ще ти покажа.
Джонатан!
По-кротко, господинчо,
или някой ще пострада.
Майчице!
- Джонатан, добре ли си? - Да.
Това беше фантастично.
Никога не подценявай жена на токчета.
Дребчо? Дребчо, тук ли си?
Тук сме, момче.
Дребчо! Здравей, приятелче.
Отвори вратичката.
- Всичко е наред. - Ела тук.
- Ето така. - Спокойно.
Хайде, мъниче.
Да вървим вкъщи.
Кучето няма да мърда оттук.
Никой никъде няма да ходи.
Виктория?! Какво правиш?
Я стига!
Не се прави на ударена, Емили.
- А, някой се свести. Добре ли си? - Горе-долу.
Трябваше да се досетя.
О, моля те!
Ако научих нещо, след като ме хванаха в плагиатство,
то беше как да си прикривам следите.
Мен определено ме заблуди.
Как можа?!
Как съм могла?
А ти как можа?
- Аз ли? - Да, ти. И двамата.
Съюзихте се.
Недоволната служителка,
която мрънка, че й крада дизайните,
и ме доведе в родния си град да търси отмъщение,
и някогашният й възлюбен,
който работи в клиниката, откъдето откраднаха кучето ми.
Ти си находчивата.
Това няма да ти се размине.
Кое?
Кучето е живо и здраво, а бизнесът ми процъфтява.
Това го наричат "престъпление без жертва".
И кой ще заведе дело?
Не и аз.
Ами парите за откупа?
Това е цената на бизнеса.
Сигурно Диди ще може да ги приспадне от данъците си.
А сега ме извинете,
но след 20 минути трябва да съм на сцена
и да обявя, че сме намерили псето.
Ще се разплача, публиката ще се трогне,
акциите ни ще скочат главоломно
и ще съм с един милион долара по-богата.
Защо мислиш, че ще си мълча?
Ще си мълчиш, защото ще те направя
шеф на дизайнерския отдел.
Винаги си го искала, сега ще го имаш.
Трябва само да правиш каквото ти кажа.
В противен случай ще отидеш зад решетки.
Всичко си измислила, а?
Така смятам.
Радвам се, че имахме възможност да обсъдим кариерата ти.
Ще получиш увеличение на заплатата и бонус, ако ми схващаш мисълта.
Грифин, отвори вратата.
Простете, че бързам, но трябва да бъда жури на конкурс.
Предлагам да не припарвате там.
Ще е пълно с полиция, в случай че ви щукне нещо.
За по-сигурно й вземи ключовете за колата.
И още нещо, Емили.
Благодаря за дизайните за лятната колекция.
Кофти ми е да плагиатствам от теб,
но твоите дизайни са много по-добри от моите.
И ако реша да отвлека кучето си и да избягам с милион долара,
не бих могла да избера по-мило момиче, което да натопя.
Така че бъди разумна и стой настрана,
за да не се налага да те обвинявам за похищението.
Не се тревожи, Емили, няма да им се размине безнаказано.
Да, няма.
Джонатан, искам да направиш нещо за мен.
Един момент.
Виждали ли сте г-ца Фрост? Още я няма.
Не се безпокойте, кметице. Ако още не е дошла, скоро ще дойде.
Здравейте, г-жо Браун. Извинявам се за закъснението.
Няма проблем. Радвам се, че дойдохте.
Здравей.
Диди, много се радвам, че дойде.
Не бих пропуснала. Всичко изглежда страхотно.
Но се притеснявам за парите си.
Недей.
Тази вечер ще направя изненадващо обявление.
Намерила си кучето? А парите ми?
Ще видиш. Но не се учудвай,
ако годината започне с нов шеф на дизайнерския отдел.
Сериозно? Емили ли?
Както казах, ще видиш.
Извинете.
Добър вечер.
Добре дошли на ежегодния конкурс на Платсбърг за украсена елха.
За мен е удоволствие да ви представя гостуващия съдия
за тазгодишното съревнование -
основателката на "Обзавеждане Фрост" -
г-ца Виктория Фрост.
Здравейте. Весела Коледа на всички.
Весела Коледа!
Обичаме те, Виктория!
И аз ви обичам.
Но преди да започнем да оценяваме тези прекрасни елхи,
искам да съобщя нещо.
С помощта на невероятната полиция на Платсбърг
и шериф Дандри
кученцето ми Дребчо е отново при мен.
Доведете го, моля.
Много съм щастлива, че двамата сме отново заедно.
Благодаря ви. И благодаря на всички за подкрепата.
А сега се забавлявайте,
докато аз се съвещавам с кметицата относно тези прекрасни елхи.
Какво ти казах?
Фантастично. А намери ли парите ми?
Още не, но шерифът ще продължи да работи по въпроса.
Моля те, намери ги.
- Здравей, скъпа. - Не сега, мамо.
Извини ме.
Много си нагла да идваш тук.
Никой не е по-нагъл от теб, Виктория.
Превърна едно добро дело в престъпление.
Въртиш всички на малкия си пръст
и открадна един милион долара от своя приятелка!
Как не те е срам!
Всичко опира до твоята дума срещу моята, а моята тежи повече.
Е, сама си го изпроси.
Дами и господа,
не исках да развалям настроението на празника тази вечер.
Надявах се да говоря с шерифа след това, за да не изложа своя колежка.
Но това е жената, която отвлече кученцето ми Дребчо.
Емили Стантън и съучастникът й Джонатан Хикс
са се съюзили, за да ме изнудват за милион долара.
И, приятели мои,
почти щяха да успеят.
Шерифе, настоявам да изпълните дълга си и да я арестувате.
Моля ви, изслушайте ме.
Всичко това е лъжа.
Как може да вярвате на подобно нещо?
Погледнете ме.
Аз съм Емили Стантън.
Израснала съм тук.
Познавате ме от дете.
Обслужвала съм ви в закусвалнята.
Продавах ви сладки по Коледа.
Извинете.
Гледам на вас като на семейство.
Нима ще стоите и ще слушате тези лъжи?
И ако това не ви е достатъчно... Пусни ги.
Благодаря ти за дизайните за лятната колекция.
Кофти ми е да плагиатствам от теб,
но твоите идеи са по-добри от моите.
Бъди разумна и стой настрана,
за да не се налага да те обвинявам за отвличането.
Джонатан, това ще ми трябва за доказателство.
Аз ще я взема.
А сега ме чуйте всички.
Горе ръцете!
Браво.
Ти също, Виктория.
Какво?! Обръщаш се срещу мен?!
Не мога да те взема, твърде разпознаваема си.
Не мога да повярвам!
Повярвай. Хайде върви!
И така...
Аз заминавам.
А ти не.
И не се опитвайте да ме спрете, ако милеете за кучето.
Ухапа ме!
Не те е ухапало, само си играе.
Стига толкова.
Да вървим.
Ето.
Виктория, с теб е свършено.
Осъзнай се, Диди.
Никъде няма да ходя. Това е моята компания.
Беше твоя, преди да стане публична. Шерифе?
Съжалявам, но имате право да мълчите.
Не може така! Почти не познавам този човек. Той ме принуди да го направя.
Добре, добре, ще ги разправяте на съдията.
Е, размина се на косъм.
Г-жа Фаулър имаше проблеми с техниката.
Боравеше с палци.
Емили?
Винаги съм знаела, че твоите скици
са в основата на нашата линия продукти.
Искаш ли да бъдеш новото лице на марката?
Аз ли? Лице на марката?
Точно така. Твоите дизайни, твоят начин.
Какво да кажа...
"Да."
- Добре. - Чудесно!
Първото ти официално задължение е да избереш победителя.
Това мога да го направя.
А сега ви представям новия шеф на "Обзавеждане Фрост",
нашата съгражданка г-ца Емили Стантън.
- Можеш ли да повярваш? - Разбира се.
Благодаря на всички.
Беше лудешка седмица и още по-лудешка вечер.
При тези необичайни обстоятелства
бих казала, че тази Коледа всички сме победители.
Така че...
... всички печелят!
Изглежда имаш нова работа и ново куче.
Май ти дължа нещо за това, че ми помогна с търсенето.
75 долара и коледно желание, доколкото си спомням.
И както ти каза, никога не подценявай...
Стойността на коледното желание.
Вярвай ми, на това разчитам.
Е, господине, ще ви помогна да сбъднете това желание.
Весела Коледа.
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО