Mano vardas – Edas Vorenas,
šalia – mano žmona Lorena bei Viktorija Greindžer.
Šiandien – 1964 m. balandžio 20 d.
Viktorija, kada pirmą kartą pastebėjote šias antgamtines jėgas?
Atleiskit, nežinau, kaip tą daryti.
Gal papasakokite viską nuo pradžių?
Mano tėvas galvojo, kad jį kažkas seka.
ANTIKVARAS
Kažkas nematomo.
Jis užsirakindavo duris nakčiai, o kitą rytą jos...
būdavo atviros.
Tada jis ėmė girdėti...
balsus.
Aš juo netikėjau.
Maniau, jis tiesiog sensta, suprantat?
Bet vieną dieną atėjau ir...
suradau jį.
Tėti!
Kai jis mirė, čia tapo labai tylu.
Bet tuomet kai kas pasikeitė.
Pajaučiau tai.
Labai stiprų jausmą, tarsi...
mane stebėtų.
Ten kažkas yra.
Kai esu viena...
čia labai tylu,
jis mane šaukia.
SANDĖLIUKAS
O, ne.
Nežinau. Mane kankina negera nuojauta.
Edai, aš susitvarkysiu.
Lorena...
Mano vardas – Lorena Voren.
Atėjau padėti.
Jaučiu... tavo dvasią.
Tavo baimę.
Čia yra dar kažkas.
Kas tu?
Edai!
- Lorena! Lorena? - Edai!
Lorena, kas nutiko?
Kūdikis!
Ligoninė – už 10 minučių!
Kas ten buvo?
Nežinau!
Kambaryje kažkas buvo.
Veidrodyje.
Nežinau.
- Kada turėjo gimti kūdikis? - Gegužę. Ji paskubėjo!
Informuokite gimdyklą. Galbūt atsiskyrė placenta!
- Atsiskyrusi placenta. - Viskas bus gerai.
Kažkas negerai, jaučiu!
- Viskas bus gerai. - Pone, jums teks palaukti čia.
- Ne, Lorena! - Pone!
Lorena!
Turime ištraukti kūdikį. Stumkite.
Ji netenka kraujo.
- Kraujo tuoj atneš? - Taip.
Kur Edas?
Kaip kūdikis?
- Gyvybiniai rodikliai? - Kur Edas?
Pulsas – 130. Spaudimas 80 ir 40.
Po velnių!
Paduokite žibintuvėlį.
Čia kažkas yra!
Dingo elektra! Lorena!
- Ne! Lorena? - Edai!
Ne, prašau, turiu pakalbėti su savo žmona.
Netrukdykite.
Edai... Neleisk jam pakenkti kūdikiui.
Kam neleisti?
Prašau.
Gerai, galva jau čia.
Stumkite, ponia Voren.
Nebestumkite! Galva jau išlindo.
Virkštelė apsisukusi aplink kaklą.
Paduokite du spaustukus ir žirkles.
Ką jis pasakė?
Kas negerai?
Dar pastumkite. Turime ištraukti šį kūdikį.
Gerai. Jau lenda.
Man reikia šviesos. Ji tebekraujuoja.
Kažkas negerai.
Kas jai negerai?
- Kažkas negerai! - Reikia pagalbos?
Prašau.
Daktare, kas negerai?
Daktare, kas vyksta?
Paduokite man kūdikį.
Duokite man kūdikį!
Man labai gaila.
Dieve.
Prašau, Dangiškasis Tėve.
Prašau, sugrąžink ją.
O Dieve.
Prašau, sugrąžink ją.
O Dieve.
Dangiškasis Tėve, prašau...
Prašau, sugrąžink ją.
O Dieve, prašau.
Prašau...
Dieve!
Koks jos vardas?
Jos vardas – Džudė.
Džudė Voren.
VORENAI
Nagi. Ateik, mažute.
Šaunuolė.
Šaunuolė!
Džude!
Kas nutiko, mažute?
Mieloji.
Matau siaubingus dalykus! Ir jie nedingsta!
Mieloji!
Gerai.
Išjunk visa tai, kaip tave mokiau, gerai?
Kaip tave mokiau.
Liusė Linė pametė piniginę
- Kitė Fišer surado ją - Kitė Fišer surado ją
- Tik buvo ji tuščia - Tik buvo ji tuščia
- Nors kaspinu aprišta - Nors kaspinu aprišta
- Tavęs ten nėra - Tavęs ten nėra
Kas, jei nesugebėsiu pradanginti tų dalykų?
Sugebėsi.
Sugebėsi. Tai – tavo pasirinkimas.
Tavo pasirinkimas, mieloji.
Aš tave myliu.
Ir aš tave myliu.
Mano mažylė...
VAKARŲ PITSTONAS, PENSILVANIJA
Eikš.
Gerutis.
Mama liepė man atnešti dekoracijas iš palėpės.
Greičiau! Nagi!
Mišios rengiamos ne tik dėl mūsų!
Tėti, išjunk televizorių.
Ačiū, mieloji.
- Po velnių! - Nesikeik, Hetera!
Karina, lipk žemyn.
- Nepamiršk kameros. - Ji pakrauta?
Ačiū.
- Mama! - Kas yra, Hetera?
Siaubas! Dona visą rytą praleido vonioje!
- Ne! - Taip!
Nebeliko karšto vandens.
O kai džiovinausi plaukus, sprogo lizdas!
Mama, duok man minutėlę.
Mieloji, dar yra laiko sutvarkyti plaukus, tiesa?
O su šia suknele atrodai nuostabiai!
Verčiau nemeluok, močiute.
Aš tave nudėsiu!
Negali jos žudyti savo sutvirtinimo sakramento dieną.
Mailas Evansas Robertsas.
Mailai Evansai Robertsai,
tau įteikiama Šventosios Dvasios dovana.
- Amen. - Nežinau.
- Mieloji, tu užstoji. - Štai ji.
Pasitrauk iš kadro. Atleisk, ačiū.
Kaip gražiai ji atrodo, ar ne?
...Šventoji Dvasia. Ramybės tau.
Hetera Elizabetė Smerl.
Hetera Elizabete Smerl,
tau įteikiama Šventosios Dvasios dovana.
Amen.
Ramybės tau.
Štai ji.
Ji priėmė sutvirtinimo sakramentą. Tau pavyko, mieloji.
- Mergaitės! Kas nori vakarienės? - Mes!
- Tuomet marš į vidų! - Aš mirštu iš bado!
Paskubėkit! Mikliai! Darosi šalta!
...paskambinti. Taip, ceremonija buvo graži.
- Džonai, liaukis! - Mieloji!
Juk žinai, kaip man patinka tavo pagardai!
Dievinu juos!
- Palauk... - Kur padėti salotas?
Močiute? Kur padėti salotas?
Judviem atrodo, kad smagu!
Koks čia triukšmas?
- Atleisk, mergaitės. - Nebėgiokite namuose, mergaitės.
Gerai. Ateikite. Ką čia turime?
Didesnė už mane!
Vargeli!
Aš nieko negavau už sakramento priėmimą.
- Dona... - Rodos, padovanojom tą gražią sagę?
- Taip. - O, taip...
Taip, ir viskas.
- Pirmyn, išvyniok. - Gerai.
Veidrodis.
Jis įskilęs.
- Hetera... - Mieloji,
senelis suklijuos.
Radome jį sendaikčių turguje Bakso apygardoje.
- Saimonai, ša! - Tikrai?
Ei...
Man jis labai patinka.
Ačiū, seneli.
- Nėra už ką, mieloji. - Ačiū, močiute.
Mieloji!
- Tikiuosi, labai nenusiskriaudėte. - Nesijaudink.
Žmogus negalėjo jo parsivežti savo automobiliu, tad nebrangiai perleido mums.
Manau, jis tiesiog laukė mūsų.
Prie vonios driekiasi eilės.
Pasidėsi savo kambaryje ir nereikės su niekuo dalintis.
- Puiki mintis. - Tik ne mūsų miegamajame.
- Labai gražu... - Tu rimtai?
...ir apgalvota.
Nebeliks eilių.
Argi ta viršuje neprimena tavęs kūdikystėje?
Taip, tikrai. Matau.
- Hetera! - Paslydau.
Tikrai ne. Aš mačiau.
- Gerai, o rimtai? - Pasimaišė Donos koja.
Ne dabar. Taip...
Neįtikėtinas panašumas.
- Kirpčiukai ir viskas. - Kas nori torto?
Aš!
Gerai!
- Nagi. Štai! - Štai!
Labai gražu.
Sutvirtinimo tortas!
- Sveikinu, mieloji. - Ačiū.
Aš tikrai negavau torto.
- Nepamiršk sugalvoti norą. - Saimonai, tylėk!
Saimonas irgi nori torto.
Prašom!
Pasiruošusi?
Kas? Ji užpūtė mano žvakutes.
- Kas? - Dona!
- Neužpūčiau! - Užpūtei!
- Neužpūčiau! - Įjunkime šviesą.
- Viskas gerai. - Tikrai neužpūčiau.
Viskas gerai. Imkit po gabalėlį.
Užpūtė.
Dieve mano!
Hetera! Dieve mano!
Hetera! Tau viskas gerai?
Viskas gerai. Kas yra?
Dieve mano. Tėti? Šitiek kraujo.
Užkrito ant tavęs?
Dieve, tu susižeidei?
Viskas gerai. Suspausk man ranką.
- Viskas gerai. - Atnešiu vaistinėlę!
Ne vieną dešimtmetį tyrę antgamtinius reiškinius,
Edas ir Lorena Vorenai
buvo matę visus įmanomus atvejus.
Tačiau 1986 m. Pensilvanijos priemiestyje
jie pirmą kartą susidūrė su tokiu demonu.
Šis atvejis sugniuždė jų šeimą ir užbaigė karjerą.
Paremta tikra istorija.
IŠVARYMAS 4: PASKUTINĖS APEIGOS
Jauni buto gyventojai manė, jog kalbasi su mažos mergaitės
Anabelės Malins dvasia.
Tačiau iš tiesų jie bendravo su nežmogiška dvasia.
Demonu.
Jis pasinaudojo jų gailesčiu.
Sukėlė užuojautą.
Tada paprašė leidimo įsikūnyti į lėlę
ir taip pateko į mūsų pasaulį.
Susidūrėme su šimtais tokių daiktų kaip Anabelė.
Užkeiktais daiktais, totemais,
ir ilgainiui supratome, kad geriausias sprendimas yra juos surinkti.
Tarsi pašalintume ginklus iš gatvių.
Palaukite, atleiskite.
Žinot, ką?
Gal tiesiog uždekime šviesą?
Gerai.
Gerai. Yra klausimų?
Taip?
Tai jūs tarsi vaiduoklių medžiotojai?
Ne. Mes negaudėme vaiduoklių.
Tačiau filmą matėme.
Palaukit! Tai niekad nesusitepėte gleivėmis?
Prašau...
Turite rimtų klausimų?
Taip?
Kodėl nustojote tą daryti?
Nenustojome.
Keliaujame, skaitome paskaitas.
Galbūt netgi parašysime knygą.
Tačiau nebetiriate naujų atvejų.
Nusprendėme
susitelkti į kitas gyvenimo sritis.
Eime iš čia.
„Kam skambinsite?“
Na... ačiū.
Mūsų viso gyvenimo darbas...
Tarsi parodijų šou.
Nejuokinga!
Tėti, nebuvo taip blogai!
Mielasis, manau, kad per medžius nebematai miško.
Arba vaiduoklių per kapines.
Nuostabu.
Žmonės nė nesiklausė.
Jiems neįdomu.
Atrodė, kad visi laukė juokelių.
Jie smagiai leidžia laiką.
Turbūt.
Kai jie paklausė, kodėl tuo nebeužsiimate,
kodėl neatsakei, jog saugai širdį?
Nes taip atsakytų senukas.
Be to, tai labiau pertrauka, o ne išėjimas į pensiją.
Kol gydytojas vėl duos leidimą.
Tiesa, mieloji?
Netrukus švęsime tavo gimtadienį.
Norėjau pakviesti į šventę Tonį.
Kas tas Tonis?
Tėti! Mes susitikinėjame šešis mėnesius.
Ak, šitas Tonis.
Nejuokinga.
Žinoma, mieloji. Mums jis labai patinka.
- Tikrai? - Edai.
- Taip. - Pasiruošę?
- Taip. - Taip.
Norėsiu makaronų su moliuskais.
- Taip, puikus pasirinkimas. - Gerai.
Kas toliau?
Gerai, pamėginsiu.
Tiek daug skanių patiekalų.
Negaliu daug ko valgyti dėl širdies...
...surado ją Tik buvo ji tuščia
Nors kaspinu aprišta
Tik buvo ji tuščia Nors kaspinu aprišta
Liusė Linė pametė piniginę Kitė Fišer surado ją
Tik buvo ji tuščia Nors kaspinu aprišta
Liusė Linė pametė piniginę Kitė Fišer surado ją
Tik buvo ji tuščia Nors kaspinu aprišta
Tavęs ten nėra
Liusė Linė pametė piniginę...
Ant žarijų keptas kepsnys su šviežiomis daržovėmis. Pamėginkime.
Tik ar galėtumėte pakepti vištieną?
Žinoma.
Padažą patiekite atskirai.
Lorena?
Ponia? Jums viskas gerai?
Taip.
Taip, aš...
Man viskas gerai. Pasirodė, jog kažką pamačiau.
Man viskas gerai.
Jau išsirinkote?
- Atsiprašau. Ką? - Lazaniją.
Ji mėgsta lazaniją.
Tiesa, brangioji?
Taip, puikus pasirinkimas. Ačiū.
Ačiū.
Puiku. Tuojau atnešiu.
Jums viskas gerai?
Taip.
Labai norėčiau lazanijos.
Mamyte!
Ką čia veiki?
Mamy...
Džaneta...
Ne.
Ne, Mardžė sakė.
Palauk! Pavėluosime į pono Pinki Popo gimtadienio šventę.
Žinojau, kad jie turi bėdų, tik negalvojau, kad tokių.
Greičiau, Šenon!
- Jis labai pyks, jei pavėluosi. - Kaip gaila.
Nagi!
Ne.
Mergaitės, liaukitės!
Ne.
Nemanau, kad tai tiesa.
Alisa nebūtų to norėjusi.
Pažįstu ją nuo mokyklos laikų.
Ne.
Ji to nepasakė, ne.
Mergaitės!
Mergaitės, tučtuojau išeikite iš ten!
Džaneta, girdi?
Išsijungė?
Džaneta?
Alio!
Štai.
Nori sriubos?
Gerai, Siuze, išvirsiu tau sriubos
ir tuojau pas tave sugrįšiu.
„Gerai!“
Tau pavyks.
Ji sako „sveika atvykusi“.
Štai kukurūzai.
Ar gali išvirti mūsų mėgstamą morkų sriubą?
Žinoma!
- Kada norėsi? - Gerai, nuostabu!
Gerai, išviriau tau sriubos, Siuze.
Kur Siuzė?
Mamyte!
Kaip čia patekai, Siuze?
Mamyte!
- Ateik čia! - Čia nėra. Ji pavogė mano lėlę.
- Ar gera buvo diena? - Ji pavogė Siuzę!
Ar buvai gerutis?
Gerutis.
- Sveikas, tėti. Ką žiūri? - Labas, sūnau.
- Nieko gero. - Mamyte! Mama, ji pavogė mano lėlę!
- Sveiki! - Ji pavogė Siuzę!
Sveika, mieloji.
- Gerai. - Ar gali nunešti stalo įrankius?
Tėti, niekas manimi netiki!
- Kas? - Atleisk, mama.
- Ji nusišneka! - Kuo netiki?
Nenusišneku!
Aš patikėsiu tavimi.
Tik papasakok man.
- Žaidžiau Donos kambaryje... - Ačiū, kad nupirkai lauko lempą, tėti.
- ...su Siuze ir... - Šenon! Jai atrodo, kad...
- Niekas manimi netiki, seneli! - ...Donos kambaryje stovėjo senė.
- Taip, aš tavim tikiu! - Gerai.
- Viskas. Sėsk. - Ta senė paėmė Siuzę.
- Aš buvau parduotuvėje. - Saimonas tavimi tiki.
Saimonas tiki...
- Močiute, nebegąsdink Karinos. - Nagi, sėsk.
Gerai. Aš alkanas. Valgykim.
Kodėl manimi niekas netiki?
Aš patikėsiu. Galėsi man papasakoti po vakarienės.
Sėsk, mielasis.
- Gerai. - Įsisprausk, Karina.
- Eikš, sėsk. - Gal ten buvo močiutė.
Gerai!
Gerai.
Už tai, ką visi gausime, būkime dėkingi Viešpačiui.
- Amen. - Amen.
- Gerai, valgykime. Atrodo puikiai! - Noriu kotletų!
Labiausiai mėgstu kotletus.
Kaip keista.
Žinau, kad tu keista.
Palauk, kas keista?
Veidrodis.
Žinau.
Atrodo, tarsi tie bjaurūs kūdikiai mane nuolat stebėtų.
Kūdikiai yra iškrypėliai. Jie bjaurūs.
Rimtai.
„Tas vidurinis panašus į tave, Hetera.“
Juokinga, bet tai – melas. Buvai žymiai bjauresnis kūdikis.
Jėzau, ačiū.
Kad būtum mačiusi atvirutes, kurias mama su tėčiu gavo ligoninėje.
„Džaneta, apgailestaujame, kad jūsų dukra gimė
panaši į Tinginį iš filmo „Padaužos“.
Na tu ir bjaurybė!
Žinai,
rytoj veš šiukšles.
Nuneškime už kampo.
Dieve, kaip sunku!
Kas, jei močiutė paklaus?
Dvynės. Jos tą padarė. Jos sudaužė. Mes tik išnešėme.
Puiki mintis.
Žinau. Esu žiauriai protinga.
Labas rytas visiems. Karina!
- Lipk iš ten. Ką ji veikia? - Niekur neik...
- Saimonai, būk. Eik! - Karina, lipk žemyn.
Karina, ateik. Sėsk.
- Tepi man sumuštinius? - Mielasis,
tepu mergaitėms sumuštinius.
- O kaip mano pietūs? - Turiu tavo pietus.
„Laimėkite šeimos atostogas Floridoje.“
Dievulėliau!
Ar gali būti šauniau?
Neblogai.
- Tu žiauriai dvoki, Saimonai. - Jis nuolat bezda.
Kaltas rūkytas kumpis.
- Aš tikrai ne... - Ne!
Netrankyk manęs su sūriu.
Pameni, kas nutiko, kai anąkart trenkei man su sūriu?
- Kas? - Aš klūpėjau ant kelių.
Supratau.
- Griebk kitą galą. - Taip.
- Pasiruošęs? - Tilps.
- Taip, neturiu taupyklės. - Neturiu dviejų dolerių.
Aš neturiu nė vieno. Tik pajuokavau.
Taip, gal turėsime du dolerius.
Keturis dolerius!
Taip, turėtų būti gerai.
Tavo gimtadienis jau netrukus.
Tau viskas gerai?
- Dona? - Mažute?
Tau viskas gerai?
- Mieloji? - Nagi.
- Viskas gerai, Dona? - Dona?
Dona, ar gali kvėpuoti?
- Tu užspringai? - Užspringai, mažute?
Dieve! Dona!
Mieloji. O varge.
Dieve mano, ne!
- Tau viskas bus gerai. - Dieve mano.
- Dona! - Dona!
Dieve mano!
Dona!
Viskas gerai.
- Kas čia? - Čia stiklas? Prarijai stiklą?
Turime vykti į ligoninę.
- Taip. - Važiuok!
Vežk ją į ligoninę!
Dieve, Džekai!
- Viskas bus gerai. - Taip.
- Viskas bus gerai. - Mieloji, ateik, prisėsk.
Hetera, mažute.
Nagi.
Taip blogai?
Didesnis nei norėčiau.
Negalvojai pridėti žuvies į savo racioną?
Nelabai mėgstu žuvį, daktare.
O kiaušinių baltymus?
Kiaušinių ką?
Edai...
Jau seniai tave pažįstu. Nedaryk nesąmonių.
Atsiprašau?
Dar vieno širdies smūgio neištversi.
Taip.
VORENAI
Hana... Lauk!
- Gera tave matyti. - Kaip laikaisi?
Lorena, smagu tave matyti.
Vaišinkitės užkandžiais. Aš tuojau ateisiu.
Gerai.
Gerai...
Už ką?
Tiesiog...
noriu padėkoti už šią nuostabią šventę.
Visi mano mylimiausi žmonės...
susirinko čia.
Su gimtadieniu, Edai.
Ji atvažiavo.
Gerai.
Toni, atrodai labai įsitempęs!
Ką? Visai ne.
Tik noriu, kad jie pritartų.
Kam pritartų?
Nežinau. Man, mums.
Tau nėra dėl ko jaudintis.
Mano mamai tu labai patinki.
O tėčiui?
Tėčiui nepatinku?
- Liaukis! - Tu rimtai?
- Ir dabar man tą sakai? - Aš to nesakiau! Eime.
Kam tas kaklaraištis? Ne į laidotuves eini.
Tai dabar aš dar ir blogai apsirengęs.
Dieve mano.
Gerai. Kur mes?
Ji čia?
Su gimtadieniu, tėti!
- Ačiū, mieloji. - Labas, mama.
- Tomis? - Tėti, jis Tonis!
- Taip ir sakiau. - Su gimtadieniu, p. Vorenai.
- Ačiū. - Toni, labai gražiai atrodai.
Užeik, prašau.
Kam tas kaklaraištis? Juk ne laidotuvės.
Kas?
Džude?
- Tėve Gordonai. Sveiki! - Dievulėliau!
Gera tave matyti.
- Mieloji? - Tu paaugai.
Jis visad taip sako.
Čia mano vaikinas Tonis.
Toni, mano tėvas Gordonas.
Jis dirbo su mano mama ir tėčiu.
Malonu susipažinti, Toni.
Ir man.
Tai ką tu veiki?
Šiuo metu nedirbu.
Aišku.
Tonis buvo policininkas.
Galima sakyti, anksti išėjo į pensiją.
Dar per jaunas būti pensijoje, sūnau.
Taip...
Ilga istorija.
Ką gi. Tik nieko nelieskite.
Viskas, ką čia matote, yra apsėsta, užkeikta
arba buvo naudota įvairiuose ritualuose.
Kas ten?
Skeletai.
Ką? Palauk, rimtai?
Mieloji, paduok man alaus.
Ačiū.
Gal dar vieną?
Sveiki.
Gardžiai kvepia.
Atleiskit. Aš Tonis.
Žinau, kas tu.
Džudės vaikinas.
Taip.
Bredas Hamiltonas. Anksčiau dirbau su Vorenais.
Drauge tyrėte neaiškius atvejus?
Taip, šen bei ten.
Kartais konsultavau, kartais... saugojau.
Ar kada matėte egzorcizmo seansą?
Ar mačiau egzorcizmo seansą?
Sėdėdamas pirmoje eilėje. Štai.
Likęs randas nuo kovos.
Ji man vos nenuplėšė viso žando.
Ji tą padarė?
Taip. O dar sako, kad Rod Ailande nuobodu.
Nežinau. Gal pasiimk bandelę, Toni?
Liusė Linė pametė piniginę
Kitė Fišer surado ją
Tik buvo ji tuščia
Nors kaspinu aprišta
Tavęs...
ten...
nėra.
Atleisk.
Tau viskas gerai?
Taip.
Kažką pamatei?
Niekis.
Ei.
Atleisk. Keista. Aš keistai elgiuosi.
Man patinka keisti dalykai.
Aš tave myliu. Myliu... tave.
Ką ten sakei, kai atėjau?
Tai tokia gudrybė, kurios išmokė mama.
Kokia gudrybė?
Taip išmokau susitvarkyti su savo...
pojūčiais.
Išjungti juos.
Gerai. Kaip ten sakei?
Ne, rimtai. Išmokyk mane.
Nejauku.
Noriu žinoti.
Su manimi tau neturi būti nejauku.
Prašau.
Gerai, bet nesijuok.
Nesijuoksiu.
Liusė Linė...
...pametė piniginę
Vargšė Liusė.
Ne... Tiesą sakant, palauk. Kai atėjau, buvai užsimerkusi.
Taip reikia, ar ne?
Gerai jau.
Liusė Linė...
...pametė piniginę
Kitė Fišer surado ją
- Kitė Fišer... - Tik buvo...
Ei.
Kas?
Sukčiauji.
Atleisk.
Labai atsiprašau.
- Mama! - Ponia Voren!
Toni, Edas tavęs ieškojo.
Jis kviečia vyrukus į garažą.
Tai... Ir mane?
Taip, jei nori.
Taip. Žinoma.
Aš turbūt...
Džude, palauk.
Kas vyksta?
Nieko. Viskas gerai.
Aną vakarą restorane...
Tai niekis.
Ėmei dažniau ką nors matyti?
Ne.
Pameni, ką mokėmės?
Aš susitvarkysiu.
Negali. Džude, negali. Turi išjungti.
Patikėk, pragyvenusi šitaip visą gyvenimą, sakau tau,
tau šito tikrai nereikia.
Aš susitvarkysiu.
Aš tave myliu.
Ir aš tave myliu, mama.
Gal eime išvaduoti Tonį nuo tavo tėvo?
Prašau.
Ačiū už padrąsinimą.
Gražiai atmušei!
Nagi, Dru, tau pavyks.
Parodyk jam.
Toni! Tavo eilė.
Žinoma.
- Viskas gerai? - Taip.
Sėkmės, bičiuli.
- Gerai. - Nusimesk švarką!
- Švarkas. - Gerai!
Man pavyks. Pasiruošęs?
- Taip. - Nori dar palakstyti?
- Ne, viskas gerai, pone. - Gerai. Pasiruošęs?
Dar kartą.
Gerai.
Dvidešimt vienas, aštuoniolika!
Smagiai pažaidėm.
Nepasisekė, Toni. Jau maniau, kad tau pavyks.
- Sveikinu. - Vaje.
- Gerai buvo. - Šaunu.
- Kodėl kirtau? - Užjaučiu.
Tau viskas gerai?
Taip.
Vis dar nenugalėtas.
Atsinešiu dar vieną gėrimą.
Aš nueisiu.
Mama, tėti, kažko norit?
- Ne, mieloji, ačiū. - Viskas gerai?
Taip, viskas gerai.
Turime alaus?
Taip.
Negalvok, kad nepastebėjau.
- Blizgėte blizga. - Stengiuosi.
- Taip. - Tai...
Atleiskite, kad trukdau.
Tiesą sakant, norėjau kai ką pasakyti.
Žinoma. Ką?
Taip, na...
Gerai, kad Džudės nėra, nes norėjau pasakyti, kad...
Aš tik...
Taigi...
Nupirkau jį po savaitės pažinties su ja.
Labai greitai, suprantu, mes susitikinėjame tik 6 mėnesius,
bet...
Bet kai žinai, tai žinai.
Ir aš tik... Neįsivaizduoju savo gyvenimo be jos.
Taigi...
noriu pasakyti, jog norėčiau gauti jūsų palaiminimą.
Jis labai gražus, Toni.
Tu juk žinai,
kad mūsų šeima ne tokia kaip kitos?
Ir Džudė...
yra mūsų mažylė.
Ir tu teisus, laiko praėjo tikrai nedaug.
Bet ir mes mažai vienas kitą pažinojome, kai susižadėjome.
Edą pakvietė į karinę tarnybą.
Bet, manau... nežinau, manau, mes tiesiog buvome įsitikinę.
Žinoma, jog duodame tau palaiminimą.
Pone Vorenai?
Taip...
Toni... Esi geras vaikinas...
Edai...
Jie pažįsta vienas kitą tik 6 mėnesius.
Nekvailiok.
Bet ji sakė, kad judu...
- Taip, na... Buvo kiti laikai. - Taip...
Gerai...
Gal ir per anksti...
- Taip, štai. - Ne.
Taigi, sugrįšiu po mėnesio ir...
Mėnesio?
Edai...
Kas čia?
Jis man?
Taip.
Džude, aš paklausiau...
Taip! Žinoma, taip!
Taip!
Koks gražus.
Todėl buvai toks įsitempęs mašinoje?
Tai jau tikrai.
- Matėt? - Taip! Mačiau.
Labai gražus.
- Mieloji. - Ačiū, pone.
- Ačiū. - Sveikinu.
Labai gražus.
- Tu laiminga? - Taip.
- Sveikinu, Toni. - Ačiū.
Žinai, Tonis atrodo neblogas žmogus.
Taip...
Džudė turi gerą nuojautą.
Turi ją paleisti, leisti eiti savo keliu.
Taip.
Beje...
sulaukėme kelių skambučių.
Kreipėsi kelios šeimos. Joms reikėtų jūsų...
pagalbos.
Apie ką kalbame? Jos čionykštės ar...
Edai.
Taip.
Atleiskit, tėve, tos dienos jau praeityje.
Žinau. Turėjau...
Turėjau pamėginti.
- Dėl senų laikų. - Žinoma.
- Su gimtadieniu. - Ačiū.
Kaip senukas, gerai atrodai.
Apsimesime, kad niekas nevyksta?
Tėvas Džensenas pateikė mūsų atvejį arkivyskupijai.
Ir kas?
Leisite mums gyventi apsėstame name?
Nekalbėk taip su savo tėvu!
Viskas gerai, mama, susitvarkysiu.
Nustokite pyktis!
Mieloji...
Viskas gerai, mieloji.
Tėti, negalime apsistoti motelyje?
Mūsų – aštuoni, mažute. Negalime sau to leisti.
Kaip minėjau, tėvas Džensenas sakė...
„Tėvas Džensenas sakė.“
- Dieve, jau esu tą girdėjusi. - Bažnyčia turi procesą.
Jie dirba su žmonėmis, kurie ateina ir surašo... tuos dalykus.
„Tuos dalykus“?
Kad įrodytų, jog tai tikra!
„Kad įrodytų, jog tai tikra“?
Tai tikra!
- Jis nori mus nužudyti! - Ne.
Nori!
Tu mumis netiki, ar ne?
- Ne tai. - Netiki?
- Dona, ne tą noriu pasakyti. - Ne, tu mumis netiki.
Ne tą noriu pasakyti!
Netiki, nes tau tai nenutiko.
Tai nutiko mums visiems!
Ne taip, kaip nutiko man, tėti!
Nebegaliu taip gyventi, nė vienas nebegalime!
Arba tu mumis netiki,
arba nieko negali padaryti. Kuris variantas?
Viešpatie aukštielninkas...
- Dona... - Ei!
- Ne, aš nelauksiu. Ne. - Palik. Ne...
O, ne. Dona. Nagi...
Heteros sutvirtinimo sakramentas
...tą gražią sagę?
- Taip. - O... taip.
- Pirmyn, išvyniok. - Gerai.
- Pirmyn! - Nekantrauju pamatyti.
Kokia įtampa!
Dieve mano!
Kaip keista.
Ačiū, seneli.
Nėra už ką, mieloji.
Ačiū, močiute.
...torto!
Nekantrauji paragauti savo torto, Hetera?
Saimonas irgi nori torto.
- Štai taip! - Taip!
Pasiruošę?
Ji užpūtė visas mano žvakutes.
- Kas? - Dona!
Neužpūčiau!
Užpūtei.
Štai taip!
Pasiruošusi?
Ji užpūtė...
Kas ten buvo?
Saimonas irgi nori torto.
- Štai taip! - Taip!
Pasiruošusi?
- Štai taip! - Taip!
Pasiruošusi?
- Štai taip! - Taip!
Pasiruošusi?
Ji užpūtė mano žvakutes.
Saimonas irgi nori torto.
- Štai taip! - Taip!
Pasiruošusi?
Tėti.
Džekai!
Džekai.
Mergaitės!
Dieve!
Dieve mano. Hetera.
Mažute, kas nutiko?
Kažkas čia yra!
Čia nieko nėra, mieloji. Nieko nėra!
- Jis čia! - Hetera! Vargšelė.
Nebegalime taip gyventi, Džekai!
Turime kažką daryti!
Vargšelė Hetera!
Pensilvanijoje pasirodė šėtonas.
Vakarų Pitstono anglies kasyklų kalvose
ši šeima tapo antgamtinių jėgų įkaite.
Čia mano tėvai ir...
Mus labai sutrikdė...
- virtuvėje, nuo lubų. - Džekas ir Džaneta Smerlai
teigia, kad piktoji dvasia surado kelią į jų namus.
Tuo tikintys ir netikintys smalsuoliai
trečiadienį išsirikiavo Čeis gatvėje, norėdami pamatyti apsėstą namą.
Eteris už trijų, dviejų...
Jūs žiūrite „Larry King Live“!
Sveiki šį pirmadienio vakarą.
Šalin, piktieji demonai!
Mūsų svečiai – Džaneta ir Džekas Smerlai.
Ar numanote, kas apsėdo?
Mes nieko nenumanome, Lari.
Matote, mes nemąstome antgamtiniais terminais,
niekas nemąsto.
Džekas Smerlas tikina, kad tas demonas užpuolė jį vidury nakties,
- ir suparalyžiavo jo kūną. - Jis pažadino mano žmoną,
o tada pasigirdo klyksmas.
Ar tai tikrai apsėdimas, ar kažkokia apgaulė?
Šiame name gyvena aštuoni žmonės,
tą patyrė aštuoni žmonės.
Aštuoni žmonės negali būti pamišę.
Mes prašome... pagalbos.
- Kas nors padėkite mums. - Morina.
Dievulėliau!
- Mažoji Džudė Voren! - Sveika, Brenda.
Atsivedei ir savo mamą.
- Mūsų vietinę įžymybę. - Ačiū.
Brenda... Kaip laikosi jūsų šeima?
Gerai.
Kai baigsime, gal pasakysite, kas manęs laukia ateityje?
Juokauju, žinau, kad tuo neužsiimate! Tiriate savo atvejus ir tiek.
Jau nebetiriame.
Gerai. Taigi, ponia Voren, Morina atneš jums kavos ar panašiai.
Mieloji, ateik. Pasimatuosime tą gražią suknelę!
Norėčiau susipažinti su tokiu vaikinu kaip Tonis.
O kaip Domas?
Mes išsiskyrėme. Vėl.
Užjaučiu. Bet vaikinų – galybė.
Tu labai miela.
Vis tiek buvai jam per graži.
Liaukis!
Atleisk! Rodos, įdūriau.
Morina?
Atsiliepsi ar ne?
Ta merga visiška kvaiša. Tuojau grįšiu.
Man jau prasidėjo klaustrofobija.
Brenda?
Tau viskas gerai, Brenda?
Brenda?
Liusė Linė pametė piniginę Kitė Fišer surado ją
Tik buvo ji tuščia Nors kaspinu aprišta
Mama!
Liusė Linė pametė piniginę Kitė Fišer surado ją
Tik buvo ji tuščia Nors kaspinu aprišta
Tavęs ten nėra!
Džude!
Kas yra?
Kas nutiko?
Viskas gerai.
Pone Smerlai. Pone Smerlai!
- Atsargiai lipkite. - Galite atsitraukti?
Kas vyksta jūsų name?
- Prašau, praleiskite. - Atsitraukite!
Prašome pagarbos!
- Pagarbos mano motinai. - Atsitraukite!
Praleiskite, prašau!
Dėl Dievo, dinkit iš akių!
Atsargiai.
- Pasitraukit! - Viskas bus gerai, mama.
Vaikai, nesijaudinkite, močiutei viskas bus gerai.
Dona, prižiūrėk motiną.
Ar galite pasitraukti iš...
- Džekai, susitiksime ten, gerai? - Susitiksim ligoninėje.
Aš važiuosiu su mama.
- Palaikysime ryšį, mieloji. - Taip.
Kodėl nenustoja?
Mama, žiūrėk.
Taip.
Čia Saimonas.
Sveikas, Saimonai.
Užaugau su tokiu šunimi.
- Tikrai? - Taip.
Greitoji pagalba...
...kas nutiko?
Mano uošvė.
Kažkas...
Kažkas nustūmė ją nuo laiptų.
Padėtis blogėja.
Ir neturime pinigų išvykti.
Labai džiaugiuosi, kad atėjote.
Mes jau manėme, kad bažnyčia mus užmiršo.
Ponia Smerl...
Bažnyčia nežino, kad aš čia.
Esu iš Konektikuto.
Tačiau esu susidūręs su atvejais, panašiais į jūsų,
ir atidžiai sekiau jūsų istoriją žiniasklaidoje.
Manau, jog galiu padėti.
Vardan Dievo Tėvo ir Sūnaus, ir Šventosios Dvasios.
Kas ten nutiko?
Čia kažkas yra.
Išeinate?
Mes jums padėsime.
Bažnyčia manęs paklausys.
Patikėkite, paklausys.
Kuo galiu jums padėti?
Atėjau pas vyskupą Makeną.
Žinoma. Jūs būsite?...
Tėvas Gordonas.
Minutėlę.
Atėjo tėvas Gordonas.
Kokiu klausimu?
Dėl Smerlų.
Šeimos iš Vakarų Pitstono.
Reikalas skubus.
Dėl šeimos iš Vakarų Pitstono.
Sako, skubu.
Gerai.
Jis tuojau ateis.
Tėve? Jums viskas gerai?
Taip, aš...
Atleiskite.
Sveiki.
Tėvas Gordonas?
Džude?
Jau galite eiti.
Mane saugo visagalis Dievas,
dangaus ir Žemės sutvėrėjas, nuo visko matomo ir nematomo.
Mano tikėjimas yra mano ginklas.
Dieviškoji šviesa...
Dieve, apsaugok mane!
Štai!
Visad reikia patikrinti, ar yra kibirkštis.
Galvojau, kaltas karbiuratorius. Reikėjo patikrinti uždegimo žvakę.
Šauniai padirbėjai.
Na...
Koledže neįstengiau samdyti mechaniko, teko išmokti pačiam.
Kiek Džudė tau pasakojo, ką mes veikiame?
Pakankamai, kad man nekiltų daug klausimų.
Eime į vidų. Noriu tau kai ką parodyti.
Nieko neliesk.
Viskas, ką čia matai, yra apsėsta, užkeikta
arba naudota ritualinėse apeigose.
Čia ne žaislai.
Netgi žaislai.
Jei visi šie daiktai tokie pavojingi,
kodėl juos laikote?
Kodėl nesunaikinate?
Sudėtinga. Kartais dėl to būna dar blogiau.
Kartais... tiesiog negali to padaryti.
Nusprendėme, jog bus saugiau laikyti džiną butelyje.
Geriau čia nei kitur.
Kiek atvejų tyrėte?
Atvejų?
Gal tūkstantį?
Tūkstantį?
Taip. Pradėjome jauni, gal tavo amžiaus.
Įdomu. Šiame kambaryje
kiekvienas mažmožis...
yra mūsų istorija.
Tai – mūsų gyvenimo darbas.
Klausykite, anądien.
Aš suprantu.
Taip, aš... buvau įsitempęs, ir jūs atrodėte gana grėsmingai.
Mes vos nepraradome Džudės.
Ji gimė negyva.
Ir išbuvo tokia gal minutę.
Tai buvo ilgiausia minutė mūsų gyvenime.
Kaip tėvas niekada to nepamirši.
Tad tau dabar ji yra sužadėtinė,
bet mums
ji visad išliks kūdikiu, kovojančiu už savo gyvybę.
Suprantu, pone.
Tikrai?
Kas negerai?
Kas yra?
Tėvas Gordonas buvo geras žmogus.
Dvasininkas.
Ir jis padėjo labai daug žmonių.
Jis niekad neprarasdavo vilties.
Ne, tėvas Gordonas buvo šviesa.
Ir jis pasidalino ta šviesa su manimi ir mano šeima,
kai to labiausiai reikėjo.
Gaila, kad negalėjom atsilyginti jam tuo pačiu.
Pone Vorenai? Ponia Voren?
Taip?
Atleiskite, mes nepažįstami. Esu tėvas Zygleris.
Kai kurie bažnyčios tarnai nekaip apie jus atsiliepia.
Taip, žinome.
Bet Gordonas visuomet jumis žavėjosi.
Jis tikėjo misija. Ir tuo, ką drauge darėte.
Jis jus abu laikė draugais.
Ačiū, tėve.
Atleiskite, tėve.
Taip?
Kur tai nutiko?
Kur jis mirė?
Pensilvanijoje.
Dievas težino, ko jis ten nusidangino.
Kas?
Liusė Linė pametė piniginę
Kitė Fišer surado ją...
Kas? Kas negerai?
Džudė.
Kažkas negerai su Džude.
Kur ji?
Vaje.
POLICIJA
Ponia, galiu užduoti kelis klausimus?
VAKARŲ PITSTONO POLICIJA
Nesiartinkite, gerai?
Nesvarbu, kas vyksta šiame name,
mes pasiimsime Džudę ir parsivešime ją namo.
Gerai. Atsiprašau.
Atleiskite. Atsiprašau.
Čia Edas ir Lorena Vorenai. Ponia Voren, ką čia veikiate?
Ponia Voren, jus iškvietė tarnybos?
Kas tame name?
Pone Vorenai, ar šiandien atliksite egzorcizmą?
- Atsiprašysiu. - Ar Smerlai kažką slepia?
- Pažįstate Smerlus? - Edai ir Lorena!
Sugrįžote į aktyvią veiklą?
- Pone? Galite pasakyti savo vardą? - Atsitraukite.
Kas jus sieja su Vorenais, pone?
Edai ir Lorena...
Viskas gerai?
Ponas Smerlas?
Edas Vorenas.
Taip. Čia mano žmona.
Lorena. Taip! Užeikite, prašau.
Ačiū labai, kad atėjote.
Girdėjome, kad esate ekspertai.
Žmonės sakė, kad jau nebedirbate.
Na.
Man labai gaila. Ieškome savo dukters.
Mama?
Džude!
Čia Džaneta ir Džekas Smerlai.
Ačiū Dievui, tu saugi.
Ką čia veiki? Tu taip nesielgi.
Tėvas Gordonas čia buvo atėjęs prieš pat mirtį.
Viską suvedžiau ir suradau juos.
Tai tęsiasi jau daug mėnesių.
Mums reikia eiti.
Ką? Ne. Mama.
Atleiskite. Edai, turime eiti.
- Išeinate? - Taip, išeiname.
Palauk, ką?
Atleiskite, kad taip įsiveržėme.
- Negalime išeiti! - Negalime likti.
- Pakalbėsim lauke. - Mama!
Sukorėme ilgą kelią.
Dar kartą atsiprašome. Eime, Džude.
Pasakyk ką nors.
Stokit!
Mes nepasitraukiame iš kovos, teisingai?
Nuolat kartojote tą vienas kitam,
kai kuriai nors šeimai jūsų prireikdavo.
Vaikystėje nesuprasdavau, kodėl turite išeiti.
Kodėl atiduodavote tiek daug savęs nepažįstamiems žmonėms.
Ir netgi dabar nesuprantu.
Nežinau, kodėl aš čia, tikrai nežinau.
Bet dabar mes visi čia.
Ir jiems mūsų reikia.
Jiems reikia jūsų.
Galite pakomentuoti?
Pone Vorenai, ar tas namas tikrai apsėstas?
Nereikėjo bendrauti su žiniasklaida.
Dabar kaimynai mūsų nekenčia.
Galvoja, kad to norėjome.
Nesitikėjau, kad tai pavirs į kažkokį cirką.
Norėjome pasikviesti ekspertus.
Žmones, kurie su tuo susidūrę.
Pradėkime nuo pradžių. Kada tai prasidėjo?
- Po Heteros sutvirtinimo sakramento. - Taip.
Kaip suprasti, matei, kaip jis mirė?
Tu čia buvai?
Ne, namuose. Vizijoje.
Bet... tai buvo kas kita.
Pasakei mamai?
Ne. Nebegaliu su ja kalbėti. Ji ima labai...
Nerimauti.
Taip.
Yra dar kai kas.
Nežinau, kaip pasakyti, bet...
kažkas nori, kad čia būčiau.
Čia gyveno jūsų tėvai?
Kieno? Kurio iš jūsų tėvai?
Taip, jie buvo su mumis visą laiką, nuo tada, kai atsikraustėme...
VAKARŲ PITSTONO POLICIJA
Jis ėmė kepti blynus.
Tai čia normalu?
Tai niekad nebūna normalu.
Ne, klausiu, ar paprastai kepate blynus?
Ar tai – proceso dalis?
Kartais kepu vaflius.
Ne, kiekvienas atvejis kitoks.
Visos šeimos skirtingos.
Tik baimė tokia pati.
Matai jų akyse.
Ir demonas ja minta.
Pamėginsiu atskirti, panaudoti tas baimes prieš juos.
Tad dalis darbo yra...
parodyti jiems, kad yra ne vieni.
Taip.
Džudė sakė, kad dirbai policininku.
Kas nutiko? Kodėl išėjai?
Nieko.
Gerai jau...
Dirbau Blumfilde.
Mažame miestelyje. Nieko nevykdavo.
Mudu su partneriu iškvietė dėl smurto artimoje aplinkoje.
Privažiavome prie namo ir išgirdome, kad viduje kažkas mušasi.
Pabeldžiau į duris.
Durys iškart atsilapojo,
o už jų stovėjo bičas, nutaikęs šautuvą man į veidą.
Išgirdau... spragtelėjimą.
Atsitokėjau, paguldėme tą bičą.
Suėmėme jį.
Vėliau mano partneris priėjo prie manęs
ir sako: „Tu – lavonas.“
Jis parodė man šautuvą.
Jis buvo užtaisytas.
Detonatorius buvo užstrigęs.
Neiššovė.
Turbūt yra pasaulis, kuriame aš negyvas.
Kuriame niekad nepasensiu.
Neturėsiu vaikų.
Nevesiu jūsų dukters.
Tad kitą dieną išėjau iš darbo
ir nupirkau tą žiedą Džudei.
- Čia mano šiukšlių dėžė, Bertai. - Žinoma, tavo šiukšlių dėžė!
- O taip. - Uždėjai ją man ant galvos!
- Ačiū, Bertai. -„Ačiū“?
Į tą šiukšlių dėžę
aš metu savo klaidas.
Nuostabu. Gerai, Erni...
Nutaisykime kvailą grimasą? Gerai?
Atleisk, reikėjo išjungti blykstę.
Pamaniau, jog galėčiau...
viską užrašyti.
Viskas gerai?
Taip.
Tik supratau, kad niekad nemačiau, kaip dirbate.
Ir aš tą pajaučiau.
Niekur neik.
- Mama, aš galiu padėti. - Džude, tu pažadėjai.
Mamyte!
Mamyte...
Sveika, Karina.
Atleisk.
Viskas gerai.
Koks jos vardas?
Čia Siuzė.
Sveika, Siuze.
Tau patinka lėlės?
Nelabai.
Pasitrauk nuo jos!
Žinau, ką padarei.
Purvina mergiūkšte! Bjaurybe tu!
Ne!
Yra trys dvasios.
Jos niekad negyveno šiame name, tik šioje žemėje.
Čia buvo ferma.
Čia gyveno moteris.
Pašėlusi.
Ji kankinosi.
Užmezgė romaną ir...
jos vyras pametė galvą.
Griebė kirvį ir ėmė ją vaikytis.
Ji pasislėpė rūsyje, tačiau nebuvo ten viena.
Buvo su savo sena motina.
Ir jis nužudė jas abi.
Jau matėme tokių žiaurių atvejų.
Kuo šis kitoks?
Trys dvasios – tai fasadas.
Kažkas blokuoja mano viziją.
Slepiasi už jų.
Demonas?
Jis valdo tas dvasias. Naudoja jas prieš Smerlus.
Bet ko jis nori? Tai tęsiasi jau ištisus mėnesius.
Ko jis laukia?
Džude!
Mama?
Ateik čia, gerai?
Mama?
pasiilgote manęs?
Anabelė?
Džude?
Tu ten?
Karina?
- Džude! - Džude!
Tavo galva! Kas nutiko?
Palėpėje kažkas yra.
Negali būti.
Jis... mus surado.
Lorena?
Lorena, ne. Nereikia.
Edai, kažkas pasikeitė.
Kažkas kitaip.
Po maždaug savaitės Džudė atsigavo.
Gydytojai tvirtina nieko panašaus nematę.
Ji buvo stebuklas.
Tačiau to veidrodžio mes daugiau niekad nebematėme...
iki šiandien.
Bet aš nesuprantu. Mudvi su Hetera išmetėme tą daiktą.
Su tokiais daiktais nebūna taip paprasta.
Nei su tavim, nei su mumis reikalai dar nebuvo baigti.
O kas nutiko tai moteriai
iš sendaikčių parduotuvės?
Mes nežinome.
Mes nesugrįžome.
Tas padaras jūsų name yra demonas.
Pats pirmasis, su kuriuo mums teko susidurti.
Buvome jauni, bijojome, vos nepraradome savo dukters.
Nusprendėme, kad rizika – per didelė,
todėl nerizikavome ir negrįžome.
Taigi, taip.
Mes pabėgome.
Manysiu...
jog tai geras ženklas, kad jūs vis dar čia.
Mes jūsų nepaliksime.
Vandens?
Atleiskit.
Tai kas dabar?
Kaip jo atsikratyti?
Edai! Tikrai vešitės tą daiktą į namus?
Negalime jo čia palikti.
Artefaktų kambarys – vienintelė vieta, kurioje galima jį laikyti.
Ką gi, Vakarinis Pitstonas, į Monro. Važiuokite 80-uoju keliu.
- Lorena su Džude gali pasilikti. - Pala, 84-u greičiau.
80-uoju naktį bus žymiai greičiau.
Paklausyk, kad ir kas šįvakar nutiktų,
daryk, ką pasakysiu, aišku?
Aišku.
Kas yra?
Nieko.
Viskas gerai?
Lorena kai ką pasakė.
Kad kažkas pasikeitė.
Mama, atleisk.
Ne, tu atleisk.
Nereikėjo leisti tau likti.
Kai pradėsime, kelio atgal nebebus.
Nežiūrėkite į jį.
Ir nieko nelieskite rankomis.
Tik su pirštinėmis.
Gali nutikti bet kas.
Ir, greičiausiai, nutiks.
„Šv. arkangelai Mykolai,
saugok mus mūšio dieną.
Sergėk mus nuo šėtono suktybių ir žabangų.
Tegul Dievas jį peikia.
Ir Dievo galybe, nugrimzk į pragarą, Šėtone,
drauge su kitomis piktosiomis dvasiomis, klaidžiojančiomis po pasaulį,
besitaikančiomis sužlugdyti sielas.
Amen.“
Paruošiu automobilį.
- Taip, būsime po sekundės. - Gerai.
- Pasiruošęs? - Taip.
Du, trys... Taip.
- Nagi, Saimonai! - Eime, Saimonai!
Nagi, Saimonai!
- Nagi! Būk gerutis. - Eime!
Mergaitės, išveskite jį iš čia.
Stengiamės!
Ar po izoliacija – gipskartonis?
Taip.
Tai jei nuslysime nuo lentų,
- įgriūsime... - Tiesiai pro lubas.
Nenori, kad būtų lengva.
Ar tik man atrodo...
kad jis sunkėja?
Sunkėja. Kartais tie dalykai...
būna užsispyrę.
Viskas gerai?
- Taip, viskas gerai. - Gerai.
Edai...
Žiūrėk.
Nesustok.
Nagi!
Džude, kas negerai?
Mama.
Prastai jaučiuosi.
Jau nedaug liko.
Nežiūrėk į jį!
Ji su mumis!
Džekai, čia tik mes.
- Ji čia! Aš ją mačiau, Edai. Mačiau ją. - Ne, čia tik mes.
Ji čia.
- Džekai, susikaupk ties tuo, ką darai. - Aš ją mačiau. Ji čia.
Džekai, žiūrėk, kur eini.
Džekai, pasitrauk! Ne!
Tėti!
Būk čia.
Mamyte!
Edai? Kas vyksta?
Džekai! Kas nutiko?
Grįžkit atgal!
Ne, atgal!
Išveskite visus.
- Pakviesiu Tonį. - Ne, aš susitvarkysiu.
Tik padėk atsistoti.
Lorena, lik ten! Visi likite ten.
Nagi.
Taip!
Kas per...
Varge. Dieve.
Dieve mano.
Ką?
Ne.
Liusė Linė
Pametė piniginę
Kitė Fišer surado ją
Tik buvo ji tuščia
Nors kaspinu aprišta
Mamyte?
Prastai jaučiuosi.
Džude?
Mes taip kantriai laukėme,
kol mažoji Džudė sugrįš pas mus.
- Viskas gerai. - Atsiprašau, Edai.
Viskas gerai.
Ramiai.
Saimonai, sugrįžk.
Džude?
Saimonai, sugrįžk!
Kas vyksta?
Mergaitės, ateikite.
Trauk jį, Hetera!
Mamyte?
Ne!
- Mamyte! - Ei!
- Viskas gerai. - Saimonai!
- O, ne! - Įleiskit mane!
- Liaukis! Ne! - Ne!
- Saimonai! - Ne! Bėk nuo jų!
Bėk nuo jų!
Džude.
Ne. Ne!
Ne, Džude, pažvelk į mane. Pažvelk man į akis.
Tėti?
Taip.
Nagi.
Tai... Džude.
- Atidaryk duris! - Atidaryk duris!
- Neatsidaro!
- Liusė Linė... - Džude, klausyk mano balso.
- Žinau, kad tu ten. Čia tėtis! - ...pametė piniginę
Kitė Fišer surado ją
Žinau, kad mane girdi. Džude!
Tavęs ten nėra
Džude.
Liusė Linė...
Mamyte!
Ne!
Palauk ten! Apeisiu iš galo, gerai?
O Dieve.
Lorena?
Jūs sveika?
Toni.
- Lik čia! - Ne!
Ne, mamyte, nepalik mūsų!
Tu sveika?
Ką man daryti? Kviesti policiją? Greitąją?
- Nėra laiko. - Mamyte.
Paimk Džeką ir mergaites ir eik iš čia.
Džekai?
Ji eina į palėpę.
Bėk!
Greičiau, mergaitės! Lauk!
- Aš padėsiu! - Viskas gerai.
Edai!
Jam reikėjo Džudės.
Jam visą laiką reikėjo Džudės.
Paimk knygą!
Viskas gerai.
Džude!
Ne! Džude!
Edai! Peilis! Edai.
Ne!
Edai!
Nuleisk ją!
- Toni! Pakelk ją! - Nuleisk ją!
- Dieve mano! Džude! - Dieve!
Dieve mano! Džude!
Nagi!
Džude!
Palauk. Gerai.
- Nėra pulso. - Ne.
Iš kelio! Pasitraukit!
- Edai, aš galiu padėti! - Susitvarkysiu!
- Džude...
- O Dieve! Ne! - Nagi, mažute. Prašau.
- Nagi, Džude. - Prašau.
- Ne! Mano mažutė! - Nagi, mieloji.
Nagi, mažute.
- Tau pavyks. - Prašau, Viešpatie!
Prašau, neatimk jos. Dieve, prašau.
Prašau.
Ne...
- Edai? - Negaliu... Nesustok.
Gerai.
O, tėve!
Vienas, du.
Nagi!
Nagi.
Dieve!
Ačiū! Ačiū, Dieve. Ačiū.
Džude.
Mama?
Tėti?
Edai.
Sustabdyk tai!
Vardan Dievo Tėvo ir Sūnaus, ir Šventosios Dvasios.
In nomine Patris, et Filii, et Spiritus Sancti.
Išvarome jus. Visas nešvarias sielas!
Visas šėtoniškas jėgas!
Visas iki vienos!
Mūsų Viešpaties Jėzaus Kristaus galia!
Edai!
Omnem potentiam satanicam!
Incursionem adversarii infernalis!
Liusė Linė...
Omnem legionem et sectam diabolicam!
In nomine et virtute!
Užsičiaupk!
Ne!
- Edai! - Stebėsi, kaip jis miršta.
Įsakau tau Dievo vardu!
Tavęs ten nėra.
Jie nedingsta.
- Liusė Linė pametė piniginę - Liusė Linė pametė piniginę
- Kitė Fišer surado ją - Kitė Fišer surado ją
- Tik buvo ji tuščia - Tik buvo ji tuščia
- Nors kaspinu aprišta - Nors kaspinu aprišta
Gali tai išjungti. Išjunk.
Išveskite ją iš čia!
Ne.
Nenusisuk.
Neišjunk.
Mama.
Nebėk!
Tavęs...
ten...
nėra.
Smerlai liko gyventi savo Čeis gatvėje dar trejus metus.
Nors apsėdimas paliko žymių, jie iki šiol išlaikė artimą ryšį,
tikėdami, jog paranormalūs reiškiniai juos tik sustiprino.
Iki, Džude.
- Gerai? - Gerai.
Ką gi.
ĮSPĖJIMAS! JOKIU BŪDU NEATIDARYTI
Ei.
Sveikas atvykęs į šeimą.
Kaip gražu.
Galite pabučiuoti nuotaką.
Vakar vakare mačiau viziją.
Tikrai?
Kokią?
Mūsų ateitį.
Mačiau, kad tapome seneliais.
Ir kad tas kūdikis bus baisus lepūnėlis.
Pagaliau prisiruošėme parašyti knygą...
ir ji buvo labai bloga.
Tačiau joje įamžinome mūsų šeimos istoriją
bei žmones, kurie mus lydėjo...
ir perdavėme viską, ką žinojome, kitai kartai.
Ir niekad nenustojome ieškoti nuotykių.
Nenustojome padėti žmonėms,
net jei tegalėjome pakalbėti su jais telefonu.
O tada pasenome.
Džudė su Toniu lankė mus su savo vaikais.
Atsiveždavo savo vaikus.
Ir jaučiau šilumą...
ir meilę...
ir ramybę visomis dienomis.
Skamba taip,
kaip ir turi būti.
Edo ir Lorenos Vorenų santuoka truko daugiau nei 6 dešimtmečius.
Būdamas 74-erių, Edas patyrė stiprų širdies smūgį.
Jis atsigavo, tačiau nebegalėjo judėti.
Lorena tapo vieninteliu žmogumi, kuris juo rūpinosi,
ir buvo šalia, kai po 5 metų jis mirė.
Lorena nebeištekėjo ir mirė ramiai savo namuose būdama 92-ejų.
Edas ir Lorena Vorenai atvirai kalbėjo apie paranormalius reiškinius
ir sulaukė mokslo bendruomenės pajuokos.
Nors jų gyvenimas ir darbas vertinami prieštaringai,
Vorenai yra vertinami už tai, kad paranormalių reiškinių tyrimai
tapo populiarūs, ir jie yra laikomi jų pradininkais.
ANTGAMTINIŲ REIŠKINIŲ PAIEŠKA SU VORENAIS
...pripažinti demonų medžiotojai.
...vaiduoklių medžiotojai Edas ir Lorena Vorenai.
Lankomės Džanetos ir Džeko Smerlų namuose.
...šeima girdėjo bildesius
visame koridoriuje.
VAIDUOKLIŲ MEDŽIOTOJUS SUKRĖTĖ NAMAS SU „DEMONU“
Yra dvasios, kurios gali fiziškai stipriai pakenkti žmonėms.
Jėzaus Kristaus ir visų šventųjų vardu
įsakome tau tučtuojau išeiti.
Jam atrodė, kad jį smaugia.
Buvo matyti, kaip vaikas patraukė nematomas rankas nuo gerklės.
Kai žmogus išsigąsta,
jis išskiria energiją,
kurią gali panaudoti piktoji dvasia
ir sukelti daugiau reiškinių.
PERONŲ ŠEIMA Nr. 53 1971 M.
Kai meti iššūkį demoniškoms jėgoms,
jos laukia, kai būsi labiausiai pažeidžiamas,
ir puola.
Šėtoniškos dvasios gali pasirodyti bet kam, bet kokiu pavidalu.
...Jėzaus Kristaus vardu įsakau tau atskleisti savo tapatybę.
Su trenksmu atsidarė paradinės durys, ir balsas pasakė: „Džaneta?“
Ir taip jos lingavo pirmyn atgal,
kai vyko apsėdimas.
Vadinkite kaip norite: velniu, vaiduokliu ar šėtonu – nesvarbu,
bet kažkas šiame name turi pakankamai protinių galių, kad galėtų
fiziškai ir psichologiškai kenkti šiai šeimai.
IŠVARYMAS 4 PASKUTINĖS APEIGOS
IŠVARYMAS 4: PASKUTINĖS APEIGOS
Tikrasis veidrodis dabar eksponuojamas Vorenų Okultizmo muziejuje.
Jis buvo naudojamas apeigoje, skirtoje „iškviesti“ mirusiuosius pro atspindį.
Jis vadinamas veidrodžiu, skirtu mirusiesiems kviesti.
Išvertė Akvilė Katilienė