Mani sauc Eds Vorens,
te ir mana sieva Loreina un Viktorija Greindžere.
Ir 1964. gada 20. aprīlis.
Viktorij, kad jūs pirmoreiz ievērojāt šīs pārdabiskās parādības?
Piedodiet, nezinu, kas jādara.
Varbūt pastāstiet, kā viss sākās.
Tēvam likās, ka viņu kāds izseko.
ANTIKVARIĀTS
Kaut kas neredzams.
Vakaros viņš aizslēdza durvis, bet no rīta...
tās bija vaļā.
Tad viņš sāka dzirdēt...
balsis.
Es viņam neticēju.
Domāju, ka viņš kļūst vecs.
Bet viendien es atnācu...
un viņu atradu.
Tēt!
Pēc viņa nāves te valdīja klusums.
Bet tad kaut kas mainījās.
Es to jutu.
Man bija spēcīga sajūta, ka...
ka mani novēro.
Tur iekšā kaut kas ir.
Un, kad esmu šeit viena...
un ir ļoti kluss...
tas mani sauc.
NOLIKTAVA
Mīļā...
Nezinu. Man ir slikta priekšnojauta.
Ed, es to varu.
Loreina...
Mani sauc Loreina Vorena.
Esmu atnākusi palīdzēt.
Es... jūtu tavu garu.
Tavas bailes.
Te ir vēl kaut kas.
Kas tu esi?
Ed!
- Loreina! - Ed!
Loreina, kas notika?
Bērniņš!
Līdz slimnīcai desmit minūtes!
Kas tur iekšā notika?
Es nezinu!
Tur kaut kas bija... tajā telpā.
Spogulī.
Es nezinu!
- Kad jādzimst? - Maijā. Vēl par agru!
Paziņo dzemdību nodaļai. Placentas atslāņošanās!
Viss būs labi.
Kaut kas nav lāgā. Es to jūtu!
- Būs labi. - Kungs, palieciet šeit.
- Nē, Loreina! - Kungs!
Loreina!
Bērniņš jādabū laukā. Jums jāspiež.
Viņa zaudē asinis.
- Vai asinis jau ved? - Jā.
Kur ir Eds?
Kā jūtas bērniņš?
- Viņas rādītāji? - Kur ir Eds?
Pulss 130. Spiediens 80 uz 40.
Nolādēts!
Paspīdiniet lukturīti!
Te kaut kas ir!
Pazuda elektrība! Loreina!
- Nē! Loreina? - Ed!
Nē, lūdzu. Man jārunā ar sievu.
Netraucējiet.
Ed... Neļauj tam kaitēt bērniņam.
Kas grib kaitēt bērniņam?
Lūdzu.
Tā, redzama galviņa.
Spiediet, Vorenas kundze.
Nespiediet! Galviņa ir laukā.
Ap kaklu ir nabassaite.
Vajag divas spailes un šķēres.
Ko? Ko viņš teica?
Kas noticis?
Atkal spiediet. Bērniņš ir jādabū laukā.
Viss būs labi. Jau nāk laukā.
Spīdiniet gaismu! Viņa joprojām asiņo.
Kaut kas nav labi.
Kas viņai kaiš?
- Kaut kas nav labi! - Palīdzēt?
Lūdzu.
Dakter, kas par vainu?
Kas notiek? Kas atgadījies?
Dodiet man bērniņu.
Dodiet man manu bērniņu!
Man ļoti žēl.
Dievs.
Lūdzu, debesu Tēvs.
Lūdzu, atdod viņu atpakaļ.
Dievs.
Lūdzu, atdod viņu atpakaļ.
Dievs.
Debesu Tēvs, lūdzu...
Lūdzu, atdod viņu atpakaļ.
Lūdzu, atdod viņu.
Dievs, lūdzu.
Lūdzu. Lūdzu...
Ak Dievs!
Kā viņu sauc?
Viņu sauc Džūdija.
Džūdija Vorena.
VORENI
Nāc! Nāc, meitiņ!
Malacīte.
Malacīte!
Džūdij!
Kas noticis?
Mīļā.
Es atkal redzu briesmoņus! Un tie nepazūd.
Ak, mīļā!
Tā. Tā.
Atvairi tos, kā es mācīju. Labi?
Kā es mācīju.
Lūsija Loketa pazaudēja maku
- Kitija Fišere atrada - Kitija Fišere atrada
- Iekšā nebija ne graša - Iekšā nebija ne graša
- Tikai lente apkārt - Tikai lente apkārt
- Tu tur neesi - Tu tur neesi
Ja nu es nevarēšu tos briesmoņus aizdzīt?
Tu varēsi.
Varēsi. Tā ir tava izvēle.
Tā ir tava izvēle, mīļā.
Es tevi mīlu.
Es tevi arī.
Manu meitiņ...
VESTPITSTONA, PENSILVĀNIJA
Nāc, puika!
Labs suns.
Mamma lika atnest no bēniņiem rotājumus.
Pasteidzieties. Aiziet, draugi!
Mise netiek noturēta tikai mums!
Tēt, izslēdz televizoru.
Paldies, mīļā.
- Nolādēts! - Nelamājies, Hetere!
Kerina, kāp lejā!
- Neaizmirsti kameru. - Uzlādēta?
Paldies.
- Mammu! - Hetere, ko?
Dona visu rītu sēdēja vannasistabā!
- Nesēdēju! - Sēdēji gan!
Iztērēji silto ūdeni.
Kad fēnoju matus, aizdegās rozete!
Mammu, pagaidi.
Mīļā, mēs vēl varam paspēt uztaisīt tev frizūru.
Tu šai kleitā esi tik skaista!
Nemelo viņai, vecmāmiņ.
Es tevi nositīšu!
Tu nevari viņu nosist savās iesvētībās.
Mailo Evanss Robertss.
Mailo Evans Roberts,
saņem Svētā Gara dāvanas zīmi.
- Āmen. - Nezinu.
- Mīļā, tu esi kadrā. - Viņa nāk.
Neaizsedz skatu. Piedod. Paldies.
Vai viņa nav skaista?
...Svētais Gars. Miers ar tevi.
Hetere Elizabete Smērla.
Hetere Elizabete Smērla,
saņem Svētā Gara dāvanas zīmi.
Āmen.
Miers ar tevi.
Viņa nāk.
Viņa ir iesvētīta. Apsveicu, mīļā.
- Meitenes! Kurš grib vakariņas? - Mēs!
- Aiziet, nāciet iekšā. - Man rūc vēders!
Pasteidzieties! Aši, aši! Metas vēss.
...piezvanīji. Jā, brīnišķīga ceremonija.
- Džon, izbeidz! - Mīļā!
Tu zini, kā man garšo tavas mērcītes!
Dievinu!
- Pagaidi... - Kur likt salātus?
Vecmāmiņ? Kur jāliek salāti?
Jums tas šķiet tik smieklīgi!
Kas te tā trokšņo?
- Piedod, meitenes dauzās. - Pa māju neskriet!
Tā, sanāciet, sanāciet! Kas mums te ir?
Tā ir lielāka par mani!
Ak dievs!
Es iesvētībās dāvanu nesaņēmu.
- Dona... - Vai mēs tev neuzdāvinājām brošu?
- Jā. - Ā, jā.
Jā, uzdāvinājāt.
- Aiziet, atver! - Labi.
Tas ir spogulis.
Ieplīsis.
- Hetere... - Mīļā,
vectētiņš var stiklu salabot.
Mēs to atradām krāmu tirgū Baksas apgabalā.
- Saimon, kuš! - Tiešām?
Ei...
Man ļoti patīk.
Paldies, vectētiņ.
- Ņem par labu, mīļā. - Paldies, omīt.
Ak, mīļā!
- Ceru, ka nebija pārāk dārgs. - Neraizējies.
Pārdevējs nevarēja to dabūt atpakaļ mašīnā,
tāpēc iedeva atlaidi.
Man šķiet, ka tas mūs gaidīja.
Vannasistaba bieži ir aizņemta.
Noliec to savā istabā - nebūs jādalās.
- Lieliski. - Mūsu guļamistabā tas nestāvēs.
- Man tā šķiet burvīga... - Nopietni?
...un pārdomāta dāvana.
Nebūs jāgaida rindā.
Vai eņģelis augšā neizskatās pēc tevis bērnībā?
Jā, noteikti. Es redzu.
- Hetere! - Paslīdēja kāja.
Nepaslīdēja. Es redzēju.
- Kā tad. - Donas kāja pagadījās ceļā.
Ne tagad. Labi...
Līdzība ir satriecoša.
- Mati uz pieres, viss. - Kurš grib torti?
Es! Es!
Labi.
- Aiziet. Lūk, tā! - Lūk, tā!
Izskatās lieliski.
Iesvētību torte!
- Apsveicu, mīļā! - Paldies.
Tortes man noteikti nebija.
- Iedomājies vēlēšanos. - Saimon, kuš!
Saimons arī grib torti.
Jāpūš!
Gatavi?
Ko? Viņa nopūta manā vietā.
- Kas? - Dona!
- Es nenopūtu! - Nopūti!
- Nenopūtu! - Ieslēgsim gaismu.
- Tas nekas. - Es tiešām nenopūtu.
Nekas. Nestrīdēsmies.
Viņa nopūta.
Ak dievs!
Hetere! Ak dievs!
Hetere! Tu nesavainojies?
Būs labi. Kas notika?
Ak dievs! Tēt? Daudz asiņu.
Vai tev trāpīja?
Ak dievs! Tu esi ievainota?
Būs labi. Saspied manu roku.
- Būs labi. - Atnesīšu aptieciņu!
Gadu desmitiem izmeklējot pārdabiskās parādības,
slavenie pētnieki Eds un Loreina Voreni
bija redzējuši visu iespējamo.
Bet 1986. gadā kādā Pensilvānijas mazpilsētā
viņi sastapās ar vēl nepieredzētu ļaunumu.
Tas smagi skāra viņu ģimeni un pielika punktu karjerai.
Pamatā - patiess stāsts.
ĻAUNUMA IZSAUKŠANA: PĒDĒJIE RITUĀLI
Jaunie dzīvokļa iemītnieki domāja, ka sarunājas
ar meitenītes Anabellas Malinsas garu.
Bet patiesībā tas nebija cilvēka gars.
Tas bija dēmons.
Tas manipulēja ar viņu iejūtību.
Ar viņu līdzcietību.
Pēc tam tas lūdza atļauju iemiesoties lellē,
lai nokļūtu mūsu pasaulē.
Tādu objektu kā Anabella mums ir simtiem.
Nolādēti priekšmeti, totēmi.
Gadu gaitā esam sapratuši, ka labākais risinājums ir tos savākt.
Līdzīgi kā izņemt no aprites ieročus.
Pag, atvainojiet.
Zināt ko?
Varbūt ieslēdziet gaismu.
Nu labi.
Tā. Jautājumi?
Jā?
Tātad jūs bijāt tādi kā spoku mednieki?
Nē. Mēs... nemedījām spokus.
Bet filmu esam redzējuši.
Pag! Tātad nekad neesat nošķiesti ar gļotām?
Lūdzu...
Vai kādam ir nopietni jautājumi?
Jā?
Kāpēc pielikāt punktu?
Neesam pielikuši punktu.
Mēs ceļojam, sniedzam lekcijas.
Varbūt pat uzrakstīsim grāmatu.
Bet jūs vairs neuzņematies jaunas lietas.
Nu, esam nolēmuši...
pievērsties citām dzīves jomām.
Ejam prom!
"Kam jūs zvanīsiet?"
Nu... paldies.
Mūsu mūža darbs...
viņiem ir vienkārši kumēdiņi.
Ko? Nav smieklīgi!
Tēt, nebija tik traki!
Mīļais, man šķiet, ka tu aiz kokiem neredzi mežu.
Vai spokus aiz kapakmeņiem.
Jauki.
Publika pat neklausījās.
Nebija nekādas atsaucības.
Likās, ka viņi tikai gaida kādu joku.
Viņiem tā bija izklaide.
Laikam jau.
Kad jums jautāja, kāpēc pielikāt punktu,
kāpēc nepateici, ka tavu sirds problēmu dēļ?
Tāpēc, ka tā teiktu pensionārs.
Turklāt mēs tikai atvelkam elpu, nevis ejam pensijā.
Līdz ārsts atkal dos zaļo gaismu.
Pareizi, mīļā?
Nu, drīz tev būs dzimšanas diena.
Un es gribēju uzaicināt uz svinībām Toniju.
Kas ir Tonijs?
Tēt! Mēs draudzējamies jau pusgadu.
Tas Tonijs.
Nav smieklīgi.
Protams, mīļā. Mums viņš ļoti patīk.
- Tiešām? - Ed!
- Tiešām. - Gatavi pasūtīt?
- Jā. - Jā.
Man, lūdzu, lingvīnī ar gliemenēm.
- Jā, lieliska izvēle. - Labi.
Kurš nākamais?
Jā, es varētu.
Vai, cik jums te visādu labumu!
Es ievēroju diētu sirds veselībai...
...Atrada Iekšā nebija ne graša
Tikai lente apkārt
Iekšā nebija ne graša Tikai lente apkārt
Lūsija Loketa pazaudēja maku Kitija Fišere atrada
Iekšā nebija ne graša Tikai lente apkārt
Lūsija Loketa pazaudēja maku Kitija Fišere atrada
Iekšā nebija ne graša Tikai lente apkārt
Tu tur neesi
Lūsija Loketa pazaudēja maku...
Grilētas steika strēmelītes ar lapu salātiem. Šo.
Vai steika vietā varat pagatavot vistu?
Protams.
Mērci atsevišķi.
Loreina?
Kundze, viss kārtībā?
Jā.
Jā, man...
Viss labi. Man likās, ka kaut ko ieraudzīju.
Viss kārtībā.
Vai izlēmāt?
- Atvainojiet. Ko? - Lazanju.
Viņai garšo lazanja.
Pareizi, mīļā?
Jā, lieliska izvēle. Paldies.
Paldies.
Jauki. Drīz atnesīšu.
Jums viss kārtībā?
Jā.
Kaut es varētu ēst lazanju!
Mammīt, mammīt!
Kā tu te gadījies?
Mam...
Dženeta...
Nē.
Nē, Mārdžija tā teica.
Pagaidi! Mēs nokavēsim Pinkīpopa kunga ballīti.
Es nezināju, ka viņiem ir tik lielas problēmas.
Pasteidzies, Šenona!
- Viņš dusmosies, ja tu nokavēsi. - Žēl.
Ātrāk!
Nē.
Meitenes, nedariet tā!
Nē.
Diez vai tā ir taisnība.
Alise to negribētu.
Es viņu pazīstu kopš vidusskolas.
Nē.
Nē, viņa tā neteica.
Meitenes!
Meitenes, tūlīt pat nāciet laukā!
Dženeta, tu klausies?
Pārtrūka sakari?
Dženeta?
Hallo!
Lūdzu.
Tu gribi zupu?
Labi, Sūzij, es uzvārīšu zupu.
Tas būs ātri.
"Labi."
Drīksti.
Te rakstīts "laipni lūdzam".
Rekur kukurūza.
Uzvārīsi to garšīgo burkānzupu?
Protams!
- Kad tu to ēdīsi? - Ideāli.
Es tev uzvārīju zupu, Sūzij.
Kur ir Sūzija?
Mammīt, mammīt!
Kā tu te nokļuvi, Sūzij?
Mammīt! Mammīt!
Mammīt!
- Nāc! - Te nav. Viņa nozaga manu lelli.
- Kā gāja? - Viņa nozaga Sūziju!
Tu uzvedies labi?
Labs suns.
- Sveiks, tēt. Ko skaties? - Sveiks, dēls.
- Neko prātīgu. - Mamm, viņa nozaga manu lelli!
- Sveiki! - Viņa nozaga Sūziju!
Sveika, mīļā.
- Labi. - Izliec galda piederumus.
Tēt, neviens man netic!
- Ko? - Piedod, mamm.
- Viņa mānās. - Kam netic?
Nemānos!
Es tev ticēšu.
Izstāsti man.
- Es spēlējos... - Paldies par prožektoru.
- ...Donas istabā ar Sūziju... - Šenona! Viņa tur...
- Man netic! - ...esot redzējusi večiņu.
- Es tev ticu. - Labi.
- Sēdieties. - Večiņa paņēma Sūziju.
- Es biju veikalā. - Saimons tev tic.
Saimons tic...
- Vecmāmiņ, nebiedē Kerinu. - Sēdieties.
Tā, ģimene! Esmu izsalcis. Ēdīsim!
Kāpēc neviens man netic?
Es tev ticu. Pēc vakariņām visu izstāstīsi.
Apsēdies, mīļā.
- Tā. - Nāc, Kerina.
- Apsēdieties. - Varbūt tā bija ome.
Tā!
Labi.
Mēs pateicamies tam Kungam par šo maltīti.
- Āmen. - Āmen.
- Ķeramies klāt! Izskatās gardi. - Gribu kotletes!
Kotletes ir mans mīļākais ēdiens.
Tas ir tik dīvains.
Zinu, ka esi dīvaina.
Paga, kas ir dīvains?
Spogulis.
Zinu.
Man ir sajūta, ka tie baisie mazuļi mani vēro.
Mazuļi ir neķītri. Mazuļi ir pretīgi.
Nopietni.
"Vidējais izskatās pēc tevis, Hetere."
Smieklīgi, bet nav taisnība. Tu biji daudz neglītāks mazulis.
Vai, paldies!
Būtu tu redzējusi apsveikuma kartītes, ko vecāki saņēma slimnīcā.
"Dženeta, mums žēl, ka jūsu jaundzimusī meita
izskatās kā Slots no Palaidņiem."
Tu esi stulbene!
Zini,
rīt izved atkritumus.
Nesam apkārt.
Ak dievs, cik tas bija smags!
Bet ja nu vecmāmiņa jautās?
Teiksim, ka dvīnes sasita.
Mēs tikai iznesām laukā.
Laba doma.
Zinu. Esmu ģeniāla.
Labrīt visiem. Kerina!
- Kāp lejā. Ko viņa dara? - Gaidi...
- Saimon, gaidi! Drīkst! - Kāp lejā.
Kerina, nāc. Apsēdies.
- Taisi man maizītes? - Mīļais,
es taisu maizītes meitenēm.
- Bet manas pusdienas? - Būs.
"Laimējiet ģimenes ceļojumu uz Floridu."
Ak dievs!
Tas nu gan būtu forši!
Ļoti forši.
- Tu smirdi, Saimon. - Viņš visu laiku purkšķina.
Bekona dēļ.
- Es nemaz... - Nē!
Nesit man ar sieru.
Atceries, kas notika pagājušoreiz?
- Kas? - Es nometos ceļos.
Es izmetīšu.
- Paņemsi aiz otra gala? - Jā.
- Gatavs? - Ielīdīs.
- Man nav krājkasītes. - Man nav divu dolāru.
Man nav. Tas ir tikai joks.
Jā, varbūt mums būs divi dolāri.
Četri dolāri!
Jā, tas būtu labi.
Jums drīz būs dzimšanas diena.
Tev viss labi?
- Dona. - Meitiņ?
Tev viss labi?
- Mīļā! - Kas ir?
- Viss kārtībā, Dona? - Dona?
Dona, tu vari paelpot?
- Aizrijies? - Tu aizrijies, mīļā?
Ak dievs, Dona!
Mīļā. Ak dievs!
Ak dievs, nē!
- Nekas. - Ak dievs!
- Dona! - Vai, Dona!
Ak dievs!
Dona!
Nekas.
- Kas tas ir? - Stikls? Tu noriji stiklu?
Mums jābrauc uz slimnīcu.
- Jā. - Brauciet!
Ved viņu uz slimnīcu!
Ak dievs, Džek!
- Viss būs labi. - Jā, jā.
- Būs labi. - Mīļā, apsēdies.
Hetere, mīļā.
Nomierinies.
Pavisam slikti?
Augstāks, nekā man patiktu.
Vai neesat apsvēris domu iekļaut diētā zivis?
Man zivis īsti negaršo, dakter.
Un olu baltumi?
Olu kas?
Ed...
Es jūs pazīstu jau sen. Beidziet ākstīties.
Ko, lūdzu?
Vēl vienu sirdstrieku jūs nepārdzīvosiet.
Jā.
VORENI
Hanna... Laukā, laukā!
- Sveiki. - Kā tev iet?
Loreina, prieks tikties.
Cienājieties ar kanapē. Tūlīt būšu atpakaļ.
Tā.
Tā...
Par ko tad tas?
Vienkārši...
paldies par brīnišķīgajām viesībām.
Visi mani mīļie ir...
šeit.
Daudz laimes dzimšanas dienā, Ed.
Viņa ir atbraukusi.
Labi.
Tonij, ko tu tā uztraucies?
Ko? Es neuztraucos.
Es tikai gribu, lai viņi pieņem.
Ko tad?
Nezinu. Mani, mūs.
Beidz raizēties.
Mammai tu ļoti patīc.
Bet tētim?
Tētim es nepatīku?
- Beidz! - Nopietni?
- Un tu to pasaki tagad? - Es tā neteicu. Nāc.
Kāpēc kaklasaite? Nav jau bēres.
Turklāt neesmu atbilstoši saģērbies. Ak dievs!
Nu kur viņi ir?
Viņa ir klāt?
Daudz laimes dzimšanas dienā!
- Paldies, meitiņ. - Sveika, mamm.
- Tomij! - Tēt, viņu sauc Tonijs!
- Tā es teicu. - Daudz laimes, Vorena kungs.
- Paldies. - Tonij, tu izskaties šiki.
Lūdzu, ienāc.
Kāpēc kaklasaite? Nav jau bēres.
Ko?
Džūdij?
- Tēvs Gordon. Sveiki! - Vai dieniņ!
Prieks jūs satikt.
- Mīļais? - Tu esi izaugusi.
Viņš vienmēr tā saka.
Tas ir mans puisis Tonijs.
Tonij, tas ir tēvs Gordons.
Viņš strādāja kopā ar maniem vecākiem.
Priecājos iepazīties, Tonij.
Es tāpat.
Nu, ar ko tu nodarbojies?
Vispār esmu jauna darba meklējumos.
Skaidrs.
Tonijs bija policists.
Agri aizgāja pensijā.
Tev vēl par agru iet pensijā, dēls.
Jā, tas...
Tas ir garš stāsts.
Tā. Tikai neko neaiztieciet!
Viss, ko te redzat, ir vai nu apsēsts, nolādēts,
vai izmantots kaut kādos rituālos.
Kas tur glabājas?
Visi skeleti.
Ko? Pag, tiešām?
Mīļā, padod alu.
Paldies.
Varbūt vēl vienu?
Sveiki!
Smaržo labi.
Atvainojiet. Esmu Tonijs.
Es zinu, kas tu esi.
Džūdijas puisis.
Jā.
Breds Hamiltons. Es strādāju pie Voreniem.
Palīdzējāt izmeklēšanā?
Šad un tad, jā.
Reizēm kā konsultants, reizēm kā apsargs.
Klau, vai esat redzējis eksorcismu?
Vai esmu redzējis eksorcismu?
Pirmajā rindā, draugs. Re.
Cīņā gūta rēta.
Viņa gandrīz nokoda man vaigu.
To izdarīja viņa?
Jā. Un runā vēl, ka Rodailenda ir garlaicīga.
Nezinu. Paņem burgermaizīti, Tonij.
Lūsija Loketa pazaudēja maku
Kitija Fišere atrada
Iekšā nebija ne graša
Tikai lente apkārt
Tu...
Tur...
Neesi
Piedod.
Viss labi?
Jā.
Vai tu... kaut ko redzēji?
Nieki.
Ei.
Piedod. Tas ir dīvaini. Es uzvedos dīvaini.
Man dīvainais patīk.
Proti, es tevi mīlu. Es mīlu... tevi.
Ko tu skaitīji, kad es ienācu?
Mamma man iemācīja vienu triku.
Kādu triku?
Tā es tieku galā ar savām...
vīzijām.
Tā es tās atvairu.
Skaidrs. Kāds ir tas pantiņš?
Nē, nopietni. Iemāci man.
Es kautrējos.
Es gribu zināt.
Manā priekšā tev nevajag kautrēties.
Lūdzu.
Labi, bet nesmejies.
Es nesmiešos.
Lūsija Loketa...
...Pazaudēja maku
Labaga Lūsija.
Nē, paga. Kad ienācu, tev acis bija aizvērtas.
Tas noteikti ir jādara tā, vai ne?
Nu labi.
Lūsija Loketa...
...Pazaudēja maku
Kitija Fišere atrada
- Kitija Fišere... - Iekšā...
Ei!
Ko?
Tu krāpies.
Piedod.
Ai, piedodiet!
- Mamm! - Vorenas kundze!
Tonij, Eds tevi meklē.
Viņš vedīs vīrus uz garāžu.
Ā... Ko, mani arī?
Jā, ja vēlies.
Jā. Protams.
Man laikam...
Džūdij, pagaidi.
Kas notiek?
Nekas. Viss ir kārtībā.
Un tovakar restorānā?
Tur nekā nebija.
Tu pēdējā laikā biežāk redzi vīzijas?
Nē.
Vai atceries, kā mēs darījām?
Es tikšu galā.
Nē. Džūdij, netiksi. Tev tās ir jāatvaira.
Tici man, es daudz ko savā mūžā esmu redzējusi,
tev to nevajag.
Es saprotu.
Es tevi mīlu.
Es tevi arī, mamm.
Vai man iet izglābt Toniju no tava tēva?
Jā, lūdzu.
Paldies par atbalstu.
Labs atsitiens!
Aiziet, Drū, tev sanāk.
Sadod viņam.
Tonij! Tava kārta.
Protams.
- Kārtībā? - Jā.
Veiksmi, vecīt.
- Labi. - Velc nost žaketi!
- Žaketi. - Labi!
Es paņēmu. Gatavs?
- Jā. - Tev vēl jāpalēkā?
- Nē, kungs. - Tad aiziet. Gatavs?
Vēl vienu.
Labi.
Divdesmit viens - astoņpadsmit!
Laba spēle.
Nepaveicās, Tonij. Man jau likās, ka uzvarēsi.
- Apsveicu. - Vecīt.
- Lieliska spēle. - Malacis.
- Kāpēc es uzsitu? - Žēl.
Viss labi?
Jā.
Joprojām uzvarētājs.
Aiziešu pēc vēl viena dzēriena.
Es arī.
Mammu, tēti, jums ko atnest?
- Nē, paldies, mīļā. - Viss labi?
Jā, viss kārtībā.
Mums ir alus?
Jā.
Nedomā, ka nepamanīju.
- Spīd un laistās. - Cenšos.
- Jā. - Tas...
Piedodiet, ka pārtraucu.
Vispār es gribēju jums kaut ko pateikt.
Labi. Kas tev uz sirds?
Jā, nu...
Labi, ka Džūdija aizgāja, jo es gribēju pateikt...
Es vienkārši...
Tātad...
Es to nopirku nedēļu pēc mūsu iepazīšanās.
Saprotu, ka agri, un mēs draudzējamies tikai pusgadu,
bet...
Tu zini, kad esi sastapis īsto.
Un es nespēju iztēloties dzīvi bez viņas.
Tāpēc...
Es cenšos pateikt, ka lūdzu jūsu svētību.
Skaists gredzens, Tonij.
Tu taču zini...
ka mūsu ģimene atšķiras no citām?
Un Džūdija...
Viņa ir mūsu mazā meitiņa.
Un tev taisnība - pagājis ļoti īss laiks.
Bet arī mēs saderinājāmies, tikko iepazinušies.
Eds devās dienestā.
Bet man šķiet... Mēs vienkārši zinājām.
Protams, mēs dodam savu svētību.
Vorena kungs?
Jā...
Tonij... Tu esi labs puisis.
Ed...
Un... Viņi pazīst viens otru tikai pusgadu.
Nemuļķojies.
Bet viņa teica, ka jūs paši...
- Jā, nu... Tie bija citi laiki. - Jā...
Labi.
Varbūt es pasteidzos.
- Jā, tieši tā. - Nē.
Es atgriezīšos pēc mēneša un...
Pēc mēneša?
Ed...
Kas tas?
Vai tas ir man?
Jā.
Džūdij, es lūdzu...
Jā! Jā! Protams, jā!
Jā!
Tas ir skaists.
Vai tāpēc tu mašīnā biji tik uztraucies?
Protams.
- Redzējāt? - Jā!
Ļoti smuks.
- Ak, mīļā. - Paldies, kungs.
- Paldies. - Apsveicu.
Tik smuks.
- Vai tu esi laimīga? - Jā.
- Apsveicu, Tonij. - Paldies.
Tonijs šķiet krietns jauneklis.
Jā, jā...
Džūdijai ir laba intuīcija.
Jums viņa jāatlaiž, lai iet pati savu ceļu.
Jā.
Starp citu...
esam saņēmuši pāris zvanus.
Ar mums ir sazinājušās ģimenes, kam noderētu jūsu...
īpašā palīdzība.
Par ko ir runa? Vietējie vai...
Ed!
Jā.
Piedod, tēvs, mēs to vairs nedarām.
Zinu. Es tikai...
Tikai pajautāju.
- Veco laiku vārdā. - Nuja.
- Daudz laimes dzimšanas dienā. - Paldies.
Lai arī pensionārs, izskaties labi.
Mēs izliksimies, ka nekas nenotiek?
Tēvs Džensens ir iesniedzis mūsu lietu arhidiecēzei.
Un tālāk?
Tu ļausi mums dzīvot spoku apsēstā mājā?
Nerunā tā ar savu tēvu!
Es pats tikšu galā, mamm.
Lūdzu, beidziet strīdēties!
Ak, mīļā...
Viss kārtībā, mīļā.
Lūdzu, tēt, pārceļamies uz moteli.
Esam astoņi cilvēki, meitiņ. Nevaram to atļauties.
Kā jau minēju, tēvs Džensens teica...
"Tēvs Džensens saka."
- Jau atkal. - Baznīcai ir procedūra.
Viņi sadarbojas ar cilvēkiem, kas...
dokumentē... šīs parādības.
"Šīs parādības"?
Lai pierādītu, ka tās ir īstas!
"Lai pierādītu, ka tās ir īstas"?
Tās ir īstas!
- Tas grib mūs nogalināt! - Nē, nē.
Grib gan!
Tu mums netici, vai ne?
- Tā nav. - Netici?
- Tā es neteicu. - Tu mums netici.
Tā es neteicu!
Netici tāpēc, ka tas nav skāris tevi.
Tas skar mūs visus!
Ne tā, kā tas ir skāris mani, tēt!
Es tā vairs nevaru dzīvot, mēs neviens nevaram!
Tu vai nu mums netici,
vai arī nevari neko padarīt. Kā īsti ir?
Velns un elle...
- Dona... - Ei!
- Es negaidīšu. - Nē, mīļā...
Ak nē. Dona. Nāc...
HETERES IESVĒTĪBAS
...neuzdāvinājām brošu?
- Jā. - Ā, jā.
- Aiziet, atver! - Labi.
- Aiziet! - Gribu zināt, kas tur ir.
Patīkams satraukums!
Ak dievs!
Tas ir dīvains.
Paldies, vectētiņ.
Ņem par labu, mīļā.
Paldies, omīt.
...torte!
Vai tu priecājies par torti, Hetere?
Saimons arī grib torti.
- Jāpūš! - Jā!
Gatavi?
Viņa nopūta manā vietā.
- Kas? - Dona!
- Ai! - Nenopūtu!
Nopūti.
Jāpūš!
Gatavi?
Viņa nopūta...
Kas tas bija?
Saimons arī grib torti.
- Jāpūš! - Jā!
Gatavi?
- Jāpūš! - Jā!
Gatavi?
- Jāpūš! - Jā.
Gatavi?
Viņa nopūta manā vietā.
Saimons arī grib torti.
- Jāpūš! - Jā.
Gatavi?
Tēt.
Džek! Džek!
Džek. Džek.
Meitenes!
Ak dievs!
Ak dievs! Hetere!
Meitiņ, kas notika? Kas notika?
Te kāds ir!
Te neviena nav!
- Te ir viņš! - Hetere, nabadzīte.
Mēs tā nevaram dzīvot, Džek!
Kaut kas ir jādara!
Nabaga Hetere!
Pensilvānijā ir ieradies nelabais.
Šai ģimenei Vestpitstonas ogļu raktuvju kalnos
ir uzbrukuši pārdabiski spēki.
Tie ir mani vecāki un...
Mūs bieži traucē...
Džeks un Dženeta Smērli apgalvo, ka viņu mājā
ir ieperinājušies ļauni spēki.
Ziņkārīgie, ticīgie un neticīgie
trešdien pulcējās Čeisstrītā, lai redzētu māju, kurā spokojas.
Ēterā pēc trīs, divām...
Sveicināti raidījumā Larry King Live!
Labvakar pirmdienā.
Pazūdiet, ļaunie dēmoni!
Mūsu pirmie viesi ir Dženeta un Džeks Smērli.
Kas, jūsuprāt, ir apsēdis jūsu māju?
Mums nav ne jausmas, Lerij.
Mēs nedomājām par pārdabiskām parādībām.
Kurš gan domā?
Džekam Smērlam dēmons esot uzbrucis naktī,
- paralizējot ķermeni. - Pamodināju sievu,
un tad bija kliegšana.
Vai mājā tiešām spokojas, vai arī tā ir apzināta maldināšana?
Šai mājā dzīvo astoņi cilvēki.
To ir piedzīvojuši astoņi cilvēki.
Astoņi cilvēki nevar būt sajukuši prātā.
Mēs lūdzam... palīdzību.
- Lūdzu, palīdziet mums. - Morīna.
Ak dievs!
- Mazā Džūdija Vorena! - Sveika, Brenda!
Paņēmi līdzi mammu.
- Mūsu vietējo slavenību. - Paldies.
Ai, Brenda... Kā klājas ģimenei?
Viss ir labi.
Kad pabeigsim, varbūt izzīlēsiet man nākotni?
Jokoju. Zinu, jūs to nedarāt.
Jūs nodarbojaties ar izmeklēšanu.
Nu vairs ne.
Tā. Vorenas kundze, Morīna jums iedos kafiju.
Un es aizvedīšu tevi pielaikot to skaisto kleitu!
Kaut es atrastu tādu puisi kā Tonijs!
Kā tad ar Domu?
Mēs izšķīrāmies. Atkal.
Man žēl. Pasaulē puišu netrūkst.
Tu esi mīļa.
Tu viņam esi pārāk smuka.
Beidz!
Piedod! Es laikam tev iedūru.
Morīna!
Pacelsi?
Tā meitene ir idiote. Tūlīt būšu atpakaļ.
Man jau piemetās klaustrofobija.
Brenda?
Viss kārtībā, Brenda?
Brenda?
Lūsija Loketa pazaudēja maku Kitija Fišere atrada
Iekšā nebija ne graša Tikai lente apkārt
Mamm!
Lūsija Loketa pazaudēja maku Kitija Fišere atrada
Iekšā nebija ne graša Tikai lente apkārt
Tu tur neesi!
Džūdij!
Kas vainas?
Kas notika?
Viss labi.
Smērla kungs!
- Uzmanīgi, pakāpieni. - Lūdzu, atkāpieties!
Kas jūsu mājā notiek?
- Dodiet ceļu! - Atkāpieties!
Izturieties ar cieņu!
- Tā ir mana māte! - Atkāpieties!
Palaidiet, lūdzu!
Dieva dēļ, pazūdiet!
Uzmanīgi.
- Ejiet prom! - Būs labi, mamm.
Vecmāmiņa izveseļosies, neraizējieties.
Dona, pieskati savu māti.
Nemaisieties...
- Džek, tu atbrauksi? - Tiksimies slimnīcā.
Es braukšu kopā ar mammu.
- Mēs piezvanīsim, mīļā. - Jā.
Kāpēc tas nebeidzas?
Mamm, paskaties.
Jā.
Tas ir Saimons.
Sveiks, Saimon.
Man bērnībā bija līdzīgs suns.
- Tiešām? - Jā.
Tā ātrā palīdzība...
Kuru tā aizveda?
Manu vīramāti.
Kaut kas...
Kaut kas nogrūda viņu pa kāpnēm.
Kļūst arvien sliktāk.
Un mēs nevaram atļauties pārcelties.
Es ļoti priecājos, ka atbraucāt.
Mums jau likās, ka Baznīca mūs ir aizmirsusi.
Smērlas kundze...
Baznīca nezina, ka esmu šeit.
Patiesībā es esmu no Konektikutas.
Bet esmu strādājis ar līdzīgiem gadījumiem
un esmu uzmanīgi sekojis jūsu stāstam ziņās.
Nospriedu, ka es varētu palīdzēt.
Tēva, Dēla un Svētā Gara vārdā.
Kas tur lejā notika?
Te kaut kas ir.
Jūs dodaties prom?
Mēs jums palīdzēsim.
Baznīca manī ieklausīsies.
Ticiet man, ieklausīsies.
Kā varu palīdzēt?
Man jāsatiek bīskaps Makena.
Labi. Un kas jūs būtu?
Tēvs Gordons.
Mirklīti.
Atnācis tēvs Gordons.
Nāciena iemesls?
Smērli.
Ģimene no Vestpitstonas.
Tas ir steidzami.
Viņš grib runāt par kādu ģimeni no Vestpitstonas.
Tas esot steidzami.
Labi.
Viņš drīz atnāks.
Tēvs? Jums viss kārtībā?
Jā, man...
Atvainojiet.
Ei!
Tēvs Gordon?
Džūdij?
Tagad varat doties.
Mani sargā Visvarenais Dievs,
debesu, zemes, redzamā un neredzamā radītājs.
Ticība ir manas bruņas.
Dieva gaisma...
Dievs mani sargā!
Piedarbināju!
Redziet, vienmēr jāpārbauda, vai ir dzirkstele.
Un es vainoju karburatoru. Vajadzēja pārbaudīt sveci.
Malacis.
Nu, ziniet...
koledžā man nebija naudas servisam, tāpēc nācās iemācīties.
Ko Džūdija tev ir stāstījusi par mūsu darbu?
Pietiekami, lai es neuzdotu daudz jautājumu.
Ejam iekšā. Es tev kaut ko parādīšu.
Nekam nepieskaries.
Viss, ko te redzi, ir vai nu apsēsts, nolādēts,
vai izmantots kaut kādos rituālos.
Šīs nav rotaļlietas.
Pat rotaļlietas nav.
Ja visi šie priekšmeti ir tik ļauni,
kāpēc jūs tos glabājat?
Kāpēc neiznīcināt?
Tas ir sarežģīti. Dažreiz tas visu tikai pasliktina.
Dažreiz... viņi vienkārši neļauj.
Mēs sapratām, ka drošāk ir turēt džinu pudelē.
Labāk šeit nekā kaut kur citur.
Cik lietu esat izmeklējuši?
Cik lietu?
Varbūt tūkstoti.
Tūkstoti?
Jā. Mēs sākām jauni. Apmēram tavā vecumā.
Jocīgi. Šī telpa,
katrs priekšmets tajā,
ir mūsu stāsts.
Mūsu mūža darbs.
Klau, tas, kas notika todien...
Es saprotu.
Jā. Es biju uztraucies, un jūs esat biedējošs.
Mēs Džūdiju gandrīz zaudējām.
Viņa piedzima nedzīva.
Tas ilga apmēram minūti.
Tā bija garākā minūte mūsu dzīvē.
Un vecāki ko tādu nekad neaizmirst.
Tāpēc, pat ja viņa ir tava līgava...
mums
viņa vienmēr būs
tā mazulīte, kas cīnās par savu dzīvību.
Es saprotu, kungs.
Tiešām?
Kas noticis?
Kas?
Tēvs Gordons bija labs cilvēks.
Dievbijīgs cilvēks.
Un viņš palīdzēja tik daudziem.
Es neredzēju, ka viņš kādreiz kristu izmisumā.
Nē, tēvs Gordons bija gaišs cilvēks.
Un viņš šo gaišumu dāvāja man un manai ģimenei,
kad mums to vajadzēja visvairāk.
Es tikai vēlos,
kaut mēs būtu varējuši atdarīt ar to pašu.
Vorena kungs? Vorenas kundze?
Jā?
Atvainojiet, neesam pazīstami. Esmu tēvs Zīglers.
Jums Baznīcas aprindās ir mazliet bēdīga slava.
Jā, mēs to apzināmies.
Bet Gordons par jums vienmēr izteicās atzinīgi.
Viņš ticēja jūsu darbam un kopīgajam veikumam.
Viņš jūs uzskatīja par draugiem.
Paldies, tēvs.
Atvainojiet, tēvs.
Jā?
Kur tas notika?
Kur viņš nomira?
Pensilvānijā.
Dievs vien zina, kāpēc viņš tur bija.
Ko?
Lūsija Loketa pazaudēja maku
Kitija Fišere atrada...
Loreina! Kas noticis?
Džūdija.
Kaut kas nav labi ar Džūdiju.
Kur viņa ir?
Ak vai.
Kundze, vai varu pajautāt?
VESTPITSTONAS POLICIJA
Lūdzu, netuvojieties.
Lai vai kas tajā mājā notiek,
mēs Džūdiju atradīsim un vedīsim mājās.
Atvainojiet.
Piedodiet. Atvainojiet.
Tie ir Voreni. Vorenas kundze, ko jūs te darāt?
Vai jūs atsauca palīgā?
Kas tajā mājā ir?
Vorena kungs, vai veiksiet eksorcismu?
- Atvainojiet. - Smērli kaut ko slēpj?
- Vai jūs pazīstat Smērlus? - Ed un Loreina!
Vai esat atsākuši strādāt?
- Jaunais cilvēk, kā jūs sauc? - Atkāpieties.
Kāda ir jūsu saistība ar Voreniem?
Ed un Loreina...
Viss labi?
Smērla kungs?
Eds Vorens.
Jā. Tā ir mana sieva.
Loreina! Jā! Lūdzu, ienāciet.
Liels paldies, ka atbraucāt.
Runā, ka jūs esot eksperti.
Mums teica, ka vairs nestrādājat.
Nu...
Atvainojiet. Mēs meklējam savu meitu.
Mammu?
Džūdij!
Tie ir Dženeta un Džeks Smērli.
Paldies dievam, tev nekas nekaiš.
Ko tu te dari? Tas nav tev raksturīgi.
Tēvs Gordons bija šeit īsi pirms nāves.
Es sapratu saistību un viņus atradu.
Tas ilgst jau vairākus mēnešus.
Jābrauc mājās.
Ko? Nē, mammu.
Man ļoti žēl. Ed, mums jābrauc.
- Jūs braucat prom? - Jā.
Pag, ko?
Atvainojamies par traucējumu.
- Mums jāpaliek! - Nevaram.
- Parunāsim par to ārā. - Mammu!
Ceļš ir garš.
Vēlreiz atvainojamies. Nāc, Džūdij.
Saki kaut ko.
Apstājieties!
Mēs taču nebēgam no cīņas, vai ne?
Tā jūs viens otram teicāt,
kad ģimenēm vajadzēja jūsu palīdzību.
Bērnībā es nesapratu, kāpēc jums bija jādodas prom.
Kāpēc veltījāt tik lielu uzmanību svešiniekiem.
Pat tagad nesaprotu.
Es nezinu, kāpēc esmu šeit. Tiešām nezinu.
Bet tagad mēs visi esam šeit.
Un viņiem mūs vajag.
Viņiem vajag jūs.
Jūsu komentāri?
Vorena kungs, vai mājā tiešām spokojas?
Mums nevajadzēja vērsties pie preses.
Tagad kaimiņi nevar mūs ciest.
Viņi domā, ka mēs to gribējām.
Es nezināju, ka tas izvērtīsies par cirku.
Mēs gribējām atrast tādus kā jūs, ekspertus,
kam ar to ir pieredze.
Atgriezīsimies izejas punktā. Kad tas sākās?
- Heteres iesvētībās. - Jā.
Kā tu varēji redzēt, kā viņš nomira?
Vai tu biji šeit?
Nē, es biju mājās. Es redzēju vīziju.
Bet... tā bija citāda.
Vai pateici mammai?
Nē. Es vairs nevaru ar viņu runāt. Viņa uzreiz...
Uztraucas.
Jā.
Ir vēl kaut kas.
Nezinu, kā pateikt, bet ir sajūta...
it kā mani šeit kaut kas turētu.
Tātad šeit dzīvo jūsu vecāki?
Kura vecāki?
Jā, viņi dzīvo kopā ar mums, kopš te ievācāmies, un...
Viņš cep pankūkas.
Tātad šī ir parasta lieta?
Neviena lieta nav parasta.
Nē, vai jūs vienmēr cepat pankūkas?
Vai tas pieder pie procesa?
Reizēm es cepu vafeles.
Nē, katrs gadījums ir citāds.
Katra ģimene ir citāda.
Nemainīgas ir tikai bailes.
Un tās var redzēt viņu acīs.
Un dēmons šīs bailes izmanto.
Cenšas viņus izolēt, izmantot bailes savā labā.
Tāpēc viens no mūsu pienākumiem ir...
parādīt, ka viņi nav vieni.
Skaidrs.
Džūdja teica, tu biji policists.
Kas notika? Kāpēc aizgāji?
Tāpat vien.
Nu labi...
Es strādāju Blūmfīldā.
Mazpilsētā, kur nekad nekas nenotiek.
Mūs ar pārinieku izsauca uz sadzīves konfliktu.
Mēs piebraucam pie tās mājas, dzirdam iekšā strīdu.
Es pieklauvēju pie durvīm.
Durvis uzreiz atveras,
un vīrietis iegrūž man sejā 12. kalibra bisi.
Un es dzirdu... klikšķi.
Es atgūstos, un mēs viņu nogāžam gar zemi.
Arestējam.
Vēlāk pārinieks pienāk pie manis
un saka: "Tev bija jābūt mirušam."
Viņš man parāda bisi.
Tā bija pielādēta.
Kapsula bija iestrēgusi čaulītē.
Neizšāva.
Laikam ir kaut kāda pasaule, kurā es esmu miris.
Kurā es nenovecošu.
Kurā man nebūs bērnu.
Kurā es neapprecēšu jūsu meitu.
Nākamajā dienā es aizgāju no darba
un nopirku Džūdijai to gredzenu.
- Tas ir mans papīrgrozs, Bert. - Protams!
- Jā. - Tu man to uzmauci galvā!
- Paldies, Bert. - "Paldies"?
Es tajā papīrgrozā
izmetu lietas, kad esmu kļūdījies.
Kolosāli. Tā, Ērnij...
Pašķobīsimies? Jā?
Piedod, man likās, ka zibspuldze ir izslēgta.
Es iedomājos, ka derētu...
visu dokumentēt.
Vai viss kārtībā?
Jā.
Es tikai atskārtu, ka nebiju jūs redzējusi darbā.
Arī es to jūtu.
Paliec tepat.
- Mamm, es varu palīdzēt. - Džūdij, tu apsolīji.
Mammīt, mammīt!
Mammīt...
Sveika, Kerina.
Piedod.
Nekas.
Kā viņu sauc?
Sūzija.
Sveika, Sūzij.
Vai tev patīk lelles?
Ne visai.
Neaiztiec viņu!
Es zinu, ko tu izdarīji.
Izlaidīgā meitene! Palaistuve!
Nē!
Šeit ir trīs gari.
Viņi dzīvoja nevis šai mājā, bet uz šīs zemes.
Šeit bija ferma.
Te dzīvoja kāda sieviete.
Viņa bija mežonīga.
Izmocīta.
Viņai bija dēka, un...
viņas vīrs satrakojās.
Viņš paņēma cirvi un viņai uzbruka.
Viņa paslēpās pagrabā, bet ne viena.
Kopā ar savu padzīvojušo māti.
Un viņš nogalināja abas.
Mēs esam sastapuši šādus vardarbīgus garus.
Kāpēc šis gadījums atšķiras?
Šie trīs gari ir tikai fasāde.
Kaut kas aizsedz manu redzējumu.
Tas slēpjas aiz tiem.
Kaut kas dēmonisks?
Tas šos garus vada un izmanto pret Smērliem.
Bet ko tas grib? Tas ilgst jau mēnešiem.
Ko tas gaida?
Džūdij!
Mammu?
Uznāc augšā, lūdzu.
Mammu?
ilgojies pēc manis?
Anabella?
Džūdij?
Tā esi tu?
Kerina?
- Džūdij! - Džūdij!
Tava galva! Kas notika?
Bēniņos kaut kas ir.
Nevar būt.
Tas... mūs ir atradis.
Loreina?
Nē, Loreina. Nevajag.
Ed, kaut kas ir mainījies.
Kaut kas ir citādi.
Un pēc kādas nedēļas Džūdija atlaba.
Ārsti teica, ka neko tamlīdzīgu neesot redzējuši.
Viņa bija brīnums.
Bet to spoguli mēs vairs neredzējām...
līdz šodienai.
Es tomēr nesaprotu. Mēs ar Heteri to izmetām.
Ar ļaunajiem spēkiem nekad nav tik vienkārši.
Tas nebija ticis galā ar jums un arī ar mums.
Un kas notika ar to sievieti
no antikvariāta?
Mēs nezinām.
Mēs tur neatgriezāmies.
Tā parādība jūsu bēniņos ir dēmons.
Pirmais no tiem, ar ko esam sastapušies.
Mēs bijām jauni un nobijušies.
Un gandrīz zaudējām meitu.
Mēs sev iegalvojām, ka risks ir pārāk liels
un tāpēc nevaram tur atgriezties.
Jā.
Mēs aizbēgām.
Es...
uzskatīšu to par labu zīmi, ka joprojām esat šeit.
Mēs jūs nepametīsim.
Ūdeni?
Piedod.
Ko tagad?
Kā tikt no tā vaļā?
Ed! Jūs tiešām to vedīsiet uz mājām?
Šeit to atstāt nevar.
Artefaktu glabātava ir vienīgā drošā vieta.
Tā. No Vestpitstonas uz mājām Monro jābrauc pa 80. šoseju.
- Loreina un Džūdija paliks. - Pa 84. būtu ātrāk.
Naktī ātrāk ir pa 80. šoseju.
Paklausies: lai vai kas šonakt notiktu,
tev mani jāklausa. Skaidrs?
Sapratu.
Ko? Kas ir?
Nekas.
Viss kārtībā?
Es domāju par to, ko teica Loreina.
Kaut kas ir citādi.
Mamm... Piedod.
Nē, piedod man.
Man nevajadzēja ļaut tev palikt.
Kad sāksim, atpakaļceļa nebūs.
Neskatieties uz to.
Un nepieskarieties ar kailām rokām.
Tikai ar cimdiem.
Notikt var jebkas.
Un, visticamāk, notiks.
"Svētais erceņģeli Miķeli,
aizstāvi mūs cīņas dienā.
Pasargā mūs no velna ļaunprātības un viltībām.
Lai Dievs viņu norāj.
Un ar Dieva spēku lai pazūd ellē sātans
un visi citi ļaunie gari, kas klaiņo pa pasauli,
alkdami iznīcināt dvēseles.
Āmen."
Piebraukšu mašīnu.
- Jā, drīz būsim lejā. - Labi.
- Gatavs? - Jā.
Divi, trīs... Jā.
- Nāc, Saimon! - Ejam, Saimon!
Nāc, Saimon!
- Nāc! Esi labs suns. - Nāc!
Meitenes, aizvediet viņu!
Mēs cenšamies!
Tātad zem siltinājuma ir tikai rīģipsis?
Jā.
Ja nokāpsim no dēļiem,
- izlūzīsim... - Cauri griestiem.
Citādi būtu pārāk vienkārši.
Man tikai tā liekas...
vai arī tas kļūst smagāks?
Tā ir. Reizēm šie spēki mēdz būt...
stūrgalvīgi.
Viss kārtībā?
- Jā, viss labi. - Labi.
Ed...
Skatieties.
Neapstājieties.
Nu taču!
Džūdij, kas tev kaiš?
Mammu...
Es nejūtos labi.
Vairs nav tālu.
Neskatieties uz to!
Neskatieties!
Viņa ir ar mums!
Te esam tikai mēs.
- Viņa ir šeit! Es viņu redzēju, Ed. - Tikai mēs.
Viņa ir šeit.
- Džek, koncentrējieties. - Es viņu redzēju šeit.
Džek, skatieties, kur ejat.
Džek, malā! Nē!
Tēt!
Palieciet tepat.
Mammīt!
Ed? Kas notiek?
Džek! Kas notika?
Netuvojieties!
Nē, netuvojieties!
Nelaidiet nevienu klāt.
- Pasaukšu Toniju. - Nē, es varu.
Tikai palīdziet piecelties.
Loreina, paliec lejā! Nelaid nevienu augšā.
Nu taču!
Jā!
Kas...
Ak dievs!
Ak dievs.
Ko?
Nē.
Lūsija Loketa
Pazaudēja maku
Kitija Fišere atrada
Iekšā nebija ne graša
Tikai lente apkārt
Mammīt?
Es nejūtos labi.
Džūdij?
Mēs tik pacietīgi gaidījām,
kad mazā Džūdija atgriezīsies pie mums.
- Viss kārtībā. - Piedodiet, Ed.
Labi. Viss kārtībā.
Mierīgi.
Saimon, atpakaļ.
Džūdij?
Saimon, atpakaļ!
Kas notiek?
Meitenes, nāciet.
Velc viņu, Hetere!
Mammīt?
Nē! Nē!
- Mammīt! - Ei!
- Viss būs labi. - Saimon!
- Ak nē! - Ielaidiet!
- Stāt! Nē! - Nē!
- Saimon! - Nē! Netuvojies viņām!
Netuvojies viņām!
Džūdij!
Nē. Nē!
Nē, Džūdij, paskaties uz mani. Paskaties acīs.
Tēt?
Jā.
Aiziet!
Tas... Džūdij...
- Atver durvis! - Atveriet durvis!
- Es nevaru!
- Lūsija Loketa... - Džūdij, klausies manā balsī.
- Zinu, tu tur esi. Esmu tētis! - ...Pazaudēja maku
Kitija Fišere atrada
Zinu, ka tu mani dzirdi. Džūdij!
Tu tur neesi
Džūdij.
Lūsija Loketa...
Mammīt!
Nē!
Gaidiet tur! Es iešu no otras puses.
Ak dievs!
Loreina?
Jums viss labi?
Tonij.
- Palieciet te! - Nē!
Nē, mammīt, neatstāj mūs!
Jums nekas nekaiš?
Ko man darīt? Izsaukt policiju, ātro palīdzību?
- Nav laika. - Mammīt!
Bēdziet kopā ar Džeku un meitenēm.
Džek!
Viņa kāpj uz bēniņiem.
Bēgam!
Ātrāk, meitenes! Laukā!
- Es palīdzēšu! - Viss būs labi.
Ed!
Tas gribēja Džūdiju.
Tas vienmēr ir gribējis Džūdiju.
Atnes grāmatu!
Viss kārtībā.
Džūdij!
Nē! Džūdij!
Ed! Nazis! Ed!
Nē!
Ed!
Dabū viņu lejā!
- Tonij! Pacel viņu! - Dabū viņu lejā!
- Ak dievs! Džūdij! - Ak dievs!
Ak dievs! Džūdij!
Nu taču!
Džūdij!
Turies.
- Viņai nav pulsa. - Nē.
Paej nost. Netraucē!
- Ed, es varu palīdzēt! - Es pats!
- Džūdij...
- Ak dievs! Nē! - Nu taču, elpo.
- Nu taču, Džūdij. - Lūdzu.
- Nē! Manu meitiņ! - Saņemies, mīļā.
Saņemies, mīļā.
- Tev izdosies. - Lūdzu, Dievs!
Lūdzu, nepaņem viņu. Lūdzu, Dievs.
Lūdzu.
Nē...
- Ed? - Es nevaru... Turpini.
Labi.
Ak, Tēvs!
Viens, divi.
Nu taču!
Ak Dievs!
Paldies Tev, Dievs.
Džūdij.
Mammu?
Tēti?
Ed.
Apturi to!
Tēva, Dēla un Svētā Gara vārdā.
In nomine Patris, et Filii, et Spiritus Sancti.
Mēs jūs izdzenam. Visus nešķīstos garus!
Visus sātaniskos spēkus!
Visus leģionus!
Mūsu Kunga Jēzus Kristus vārdā!
Ed!
Omnem potentiam satanicam!
Incursionem adversarii infernalis!
Lūsija Loketa...
Omnem legionem et sectam diabolicam!
In nomine et virtute!
Aizver muti!
Nē!
- Ed! - Tu redzēsi, kā viņš nomirst!
Es tev pavēlu Dieva vārdā!
Tu tur neesi.
Tu tur neesi. Tu tur neesi.
Tie nepazūd.
- Lūsija Loketa pazaudēja maku - Lūsija Loketa pazaudēja maku
- Kitija Fišere atrada - Kitija Fišere atrada
- Iekšā nebija ne graša - Iekšā nebija ne graša
- Tikai lente apkārt - Tikai lente apkārt
Tu vari tos atvairīt. Atvairi tos.
Ved viņu prom!
Nē.
Nenovērsies.
Neatvairi to.
Mammu.
Nebēdz!
Tu...
tur...
neesi.
Smērli Čeisstrītas mājā nodzīvoja vēl trīs gadus.
Lai gan pieredzētais ir atstājis pēdas, ģimene joprojām turas kopā
un uzskata, ka sastapšanās ar paranormālajām parādībām
tikai padarījusi viņus stiprākus.
Atā, Džūdij.
- Labi? - Labi.
Nu tā.
BĪSTAMI! NEKĀDĀ GADĪJUMĀ NEATVĒRT
Ei!
Laipni lūgts ģimenē.
Cik skaisti!
Varat noskūpstīt līgavu.
Pagājušonakt es redzēju vīziju.
Jā?
Kādu?
Par mūsu nākotni.
Es sapņoju, ka esam kļuvuši par vecvecākiem.
Un esam to bērnu galīgi izlutinājuši.
Mēs beidzot saņēmāmies uzrakstīt grāmatu...
un tā bija briesmīga.
Bet mēs tajā pastāstījām par savu ģimeni...
par cilvēkiem, kurus esam satikuši...
un nodevām savas zināšanas jaunajai paaudzei.
Un mēs turpinājām doties piedzīvojumos.
Un turpinājām palīdzēt cilvēkiem...
lai gan varējām to darīt vairs tikai telefoniski.
Un tad mēs novecojām.
Un Džūdija un Tonijs mūs apciemoja ar bērniem.
Un viņu bērni - ar savējiem.
Un es jutu siltumu...
un mīlestību...
un mieru līdz mūža galam.
Tas izklausās...
tā, kā tam jābūt.
Vorenu laulība ilga vairāk nekā 60 gadus.
74 gadu vecumā Edam bija smags insults.
Viņš izdzīvoja, bet palika gulošs.
Loreina kļuva par viņa vienīgo aprūpētāju
un bija līdzās nāves brīdī pēc pieciem gadiem.
Viņa vairs neapprecējās un nomira 92 gadu vecumā.
Voreni atklāti runāja par paranormālajām parādībām
laikā, kad zinātniskā sabiedrība šos centienus izsmēja.
Lai gan viņu dzīvi un darbu joprojām vērtē pretrunīgi,
Voreni ir veicinājuši paranormālo parādību izpēti,
un daudzi viņus uzskata par šīs jomas pionieriem.
VALAKS
PĀRDABISKĀ MEKLĒJUMOS KOPĀ AR VORENIEM
...valsts mērogā pazīstami dēmonu vajātāji.
...spoku mednieki Eds un Loreina Voreni.
Mēs esam Dženetas un Džeka Smērlu mājās.
...ģimene ir dzirdējusi klauvējienus
visā gaiteņa garumā.
SPOKU MEDNIEKUS IZBIEDĒ MĀJA AR "DĒMONU"
Ir gari, kas cilvēkiem var nodarīt lielu fizisku kaitējumu.
Jēzus Kristus un visa svētā vārdā
mēs tev pavēlam atkāpties.
Viņam bija sajūta, it kā viņu žņaugtu.
Bija redzams, ka bērns cenšas atraut no kakla neredzamas rokas.
Kad cilvēks nobīstas,
viņš raida atmosfērā psihisko enerģiju,
ko ļauns gars var izmantot,
lai izpaustos jaunās parādībās.
PERONU ĢIMENE, NR. 53
Izaicinot dēmonisku spēku,
tas nogaida brīdi, kad cilvēks ir visievainojamākais,
un tad uzbrūk.
Sātaniskais gars var parādīties
ikvienam, un kādā veidolā vien vēlas.
Jēzus Kristus vārdā es tev pavēlu atklāties.
Ārdurvis atvērās, aizcirtās, un balss teica: "Dženeta!"
Lūk, kā tās kustējās uz priekšu un atpakaļ,
kad dēmons bija klātesošs.
Vienalga, vai to sauc par velnu, spoku vai dēmonu.
Mājā ir kāda saprātīga būtne, kas spēj nodarīt
šai ģimenei fizisku un psiholoģisku kaitējumu.
ĻAUNUMA IZSAUKŠANA: PĒDĒJIE RITUĀLI
Tagad spogulis atrodas Vorenu Okultisma muzejā.
Tas tika izmantots rituālos,
lai caur atspulgu "izsauktu" mirušos.
To mēdz dēvēt arī par garu izsaukšanas spoguli.
Tulkojusi Aija Apse