Jeg heter Ed Warren.
Jeg er her med min kone, Lorraine, og Victoria Grainger.
Det er 20. april 1964.
Victoria, når la du først merke til disse overnaturlige fenomenene?
Beklager, jeg vet ikke om jeg klarer.
Kan du ikke bare begynne med begynnelsen?
Faren min trodde det var noe som fulgte etter ham.
ANTIKVITETER & VINTAGE
Noe usynlig.
Han låste dørene om kvelden, og neste morgen...
...var de åpne.
Så begynte han å høre...
...stemmer.
Jeg trodde ikke på ham.
Jeg trodde han begynte å bli gammel.
Men så en dag kom jeg inn...
...og fant ham.
Pappa!
Det var så stille her etter at han var borte.
Men så forandret det seg.
Jeg kjente det.
En veldig sterk følelse, som om...
...noen så på meg.
Det er noe der inne.
Og når jeg er her alene...
...og det er helt stille...
...da snakker den til meg.
LAGERROM
Å nei.
Jeg vet ikke. Dette føles ikke bra.
Ed, jeg klarer dette.
Lorraine...
Jeg heter Lorraine Warren.
Jeg er her for å hjelpe.
Jeg... føler ånden din.
Frykten din.
Det er noe mer.
Hva er du?
Ed!
- Lorraine! - Ed!
Hva skjedde?
Babyen!
Sykehuset er ti minutter unna!
- Hva var det der inne? - Jeg vet ikke!
Det var noe... i rommet.
I speilet.
Jeg vet ikke.
- Når er termin? - Ikke før i mai.
Varsle fødeavdelingen. Vi har en mulig morkakeløsning!
Det skal gå bra.
Noe er galt. Jeg kjenner det!
- Dette går bra. - Du må bli her.
- Nei! Lorraine! - Sir!
Lorraine!
Vi må få babyen ut. Du må presse.
Hun mister blod.
- Får vi snart noe blod? - Ja.
Hvor er Ed?
Hvordan har babyen det?
- Hvordan er vitale? - Puls 130. Blodtrykk 80 over 40.
Pokker!
Gi meg en lommelykt.
Det er noe her!
Strømmen er gått!
- Nei, nei! Lorraine! - Ed!
Jeg må snakke med kona mi!
Ikke gå i veien.
Ed... Ikke la den gjøre babyen noe.
Hva mener du?
Vær så snill.
Nå ser jeg hodet. Du må presse, fru Warren.
Slutt å presse! Hodet er ute.
Navlestrengen ligger rundt halsen. Gi meg to klemmer og en saks.
Hva sa han?
Hva er galt?
Press én gang til. Vi må få babyen ut.
Det går bra. Den kommer nå.
Jeg trenger lys. Hun blør ennå.
Det er noe galt.
Hva er galt med henne?
- Trenger du hjelp? - Ja, takk.
Hva er galt, doktor?
Hva skjer?
Gi meg babyen min.
Gi meg babyen min!
Jeg er så lei for det.
Gud.
Vær så snill, himmelske Far. Bring henne tilbake.
Å, Gud.
Vær så snill, bring henne tilbake.
Himmelske Far, vær så snill...
Bring henne tilbake.
Vær så snill.
Bring henne tilbake.
Å, Gud, vær så snill.
Vær så snill...
Å, herregud!
Hva skal hun hete?
Hun skal hete Judy.
Judy Warren.
Kom hit!
Flink jente.
Flink jente!
Judy! Hva er det, vennen?
Kjære deg.
Jeg ser fæle ting hele tiden. Det går ikke vekk!
Lille venn!
Det går bra.
Bare steng det ute. Akkurat som jeg lærte deg, ok?
Sånn som jeg lærte deg.
Anne Asken mistet tasken
Kari Fisker fant den
Tom for både sølv og gull
Med en sløyfe rundt den
Du er ikke der
Hva hvis jeg ikke kan få dem til å gå vekk?
Det kan du.
Det kan du. Hvis du vil.
Det er opp til deg, vennen.
- Jeg er så glad i deg. - Jeg er glad i deg også.
Ungen min...
Kom!
Flink bisk.
Mamma ba meg hente pynten.
Så skynd deg! Kom igjen, dere! Gudstjenesten venter ikke på oss!
Skru av TV-en, pappa.
Takk, kjære.
- Faen! - Ikke banne, Heather!
Ned derfra, Carin.
- Husk kameraet. - Er det ladet opp?
Takk.
- Mamma! - Hva er det?
Krise! Dawn har okkupert badet i hele dag. Det er ikke en dråpe varmt vann igjen.
- Da jeg fønte håret, gikk strømmen! - Øyeblikk, mamma.
Du har ennå tid til håret, vennen. Og den kjolen kler deg virkelig!
- Ikke lyv, besta. - Jeg dreper deg!
Ikke på konfirmasjonsdagen din.
Milo Evans Roberts.
Milo Evans Roberts, ta imot Den hellige ånds gave.
- Amen. - Jeg vet ikke.
- Du er i bildet. - Nå kommer hun.
Gå unna. Beklager. Takk.
Er hun ikke vakker?
Fred være med deg.
Heather Elizabeth Smurl.
Heather Elizabeth Smurl, ta imot Den hellige ånds gave.
- Amen. - Fred være med deg.
Der er hun.
Hun er konfirmert. Du klarte det, kjære.
- Jenter! Hvem vil ha middag? - Vi vil!
- Kom inn, da! - Jeg er kjempesulten!
Raska på! Maten blir kald!
Ja, det var en nydelig seremoni.
- Slutt, John! - Å, kjære!
Du vet hvor mye jeg elsker dippene dine!
Elsker dem!
- Vent litt... - Hvor skal jeg sette salaten?
Hvor vil du ha salaten, besta?
- Dere tror dere er så morsomme! - Hva bråker dere om?
- Beklager, det var jentene. - Ikke løpe inne!
Greit. Så... Hva har vi her?
Den er høyere enn meg!
Herregud!
- Jeg fikk ikke noe til min konfirmasjon. - Ga vi deg ikke den fine brosjen?
- Ja. - Å, jo. Den fikk jeg.
- Åpne den da. - Ok.
Et speil.
- Det har fått en sprekk. - Å, Heather...
Besten kan fikse det.
Vi fant det på et loppemarked i Bucks County.
Vær stille, Simon!
Du...
Jeg elsker det.
Tusen takk, besten.
- Bare hyggelig, vennen. - Takk, besta.
Å, jenta mi!
- Håper det ikke var for dyrt. - Ikke tenk på det.
Mannen fikk ikke plass til det i bilen, så vi fikk en god pris.
Jeg tror vi var ment å få det.
Heng det på rommet ditt, så slipper du å dele det med andre.
- Det skal ikke på rommet vårt! - Jeg syns det er flott.
- Så omtenksomt. - Ikke mer kø foran speilet.
Ligner ikke det på toppen, deg som baby?
Jo, helt sikkert.
- Heather! - Jeg gled.
- Nei, det gjorde du ikke. - Dawns fot var i veien.
Ikke nå. Greit...
Likheten er slående. Du har panneluggen og alt.
- Hvem vil ha kake? - Det vil jeg!
Ok!
Kom igjen. Sånn...
Den ser kjempegod ut.
Konfirmasjonskaken!
- Gratulerer, vennen! - Tusen takk!
- Jeg fikk ikke kake. - Ønsk deg noe!
- Vær stille, Simon! - Han vil også ha kake.
Vær så god!
Klar?
Hun blåste ut lyset mitt.
- Hvem? - Dawn!
- Nei! Det var ikke meg. - La oss få litt lys.
- Det var ikke meg. - Ikke krangle, nå da.
- Herregud! - Heather!
- Gikk det bra? - Ja da. Hva skjer?
Herregud. Pappa? Hun blør veldig.
Traff den deg? Ble du skadet?
- Det går bra. Klem hånden min. - Jeg henter førstehjelpsskrinet.
Etter tiår med undersøkelser av det overnaturlige
hadde Ed og Lorraine Warren sett alle mulige tilfeller.
Men i 1986, i en forstad i Pennsylvania,
sto de overfor en ondskap de aldri hadde sett maken til.
Denne saken ville ødelegge både familien og karrieren deres.
Basert på den sanne historien.
De unge beboerne i leiligheten trodde de snakket med ånden -
- til en jente ved navn Annabelle Mullins.
Men i virkeligheten snakket de med en umenneskelig ånd.
En demon.
Den spilte på sympatien deres.
På medfølelsen deres.
Så ba den om lov til å ta bolig i dukken som dets redskap, -
- en kanal inn i vår verden.
Vi har sett hundrevis av slike gjenstander.
Forheksede gjenstander, totemer...
Og med tiden fant vi ut at det beste var å samle dem inn.
Som å fjerne våpen fra gata.
Vent litt, beklager.
Vet dere hva?
Skru på lyset.
Ok.
Noen spørsmål?
Ja?
Var dere på en måte som Ghostbusters?
Nei. Vi har ikke jaget spøkelser.
Men vi har sett filmen.
Så dere ble aldri dekket av slim?
Vær så snill...
Noen seriøse spørsmål?
Ja?
Hvorfor sluttet dere?
Vi har ikke sluttet. Vi reiser og holder foredrag.
Kanskje vi skriver en bok.
Men dere tar ikke flere saker.
Nei, vi har bestemt oss for... å fokusere på andre deler av livet.
La oss gå.
"Hvem skal du ringe til?"
Tja... Takk skal dere ha.
Hele vårt livsverk er som en slags Saturday Night Live -greie.
Ikke le!
Det var ikke så ille, pappa.
Jeg tror ikke du ser skogen for bare trær.
- Eller spøkelsene for bare gravlundene. - Å, bra.
Folk hørte ikke på oss. De er ikke interessert lenger.
De sitter bare og venter på en punchline.
De bare morer seg.
Jeg antar det.
Da de spurte om hvorfor dere sluttet, -
- hvorfor sa du ikke bare at det var på grunn av hjertet ditt?
Fordi det er hva en gammel mann ville si.
Dessuten er det mer et avbrekk enn en pensjonisttilværelse.
Bare til legen gir meg grønt lys igjen. Ikke sant, skatt?
Vel, i mellomtiden er det snart bursdagen din.
- Og jeg tenkte å invitere Tony. - Hvem er Tony?
- Pappa! Vi har vært sammen i et halvt år. - Å, den Tony.
Du er ikke morsom.
Selvfølgelig, vennen. Vi er veldig glad i ham.
Er vi det?
- Det er vi. - Er dere klare?
Ja.
Jeg tar en pasta med muslinger, takk.
Flott valg.
Hvem er neste?
Det er meg.
Jøss, det er mye å velge mellom.
Jeg er på en hjertesunn diett...
...fant den Tom for både sølv og gull
Med en sløyfe rundt den
Tom for både sølv og gull Med en sløyfe rundt den
Anne Asken mistet tasken Kari Fisker fant den
Tom for både sølv og gull Med en sløyfe rundt den
Anne Asken mistet tasken Kari Fisker fant den
Tom for både sølv og gull Med en sløyfe rundt den
Du er ikke der
Anne Asken mistet tasken
Grillede biffstrimler med blandet salat. Vi tar den.
Kan jeg få den med kylling?
Klart.
Dressing ved siden av.
Lorraine?
Frue? Går det bra?
Ja... Det går fint.
Jeg syntes jeg så noe. Det går bra.
Har du bestemt deg?
- Unnskyld. Hva? - Lasagnen.
Hun elsker lasagne. Ikke sant, vennen?
Ja, flott valg. Takk.
Kommer snart.
Er alt i orden?
Ja da.
Skulle ønske jeg kunne ta lasagne.
Mamma, mamma!
Hva gjør du her?
Mam...
Janet...
Nei. Det var det Margie sa.
Vi må skynde oss til Pinky Pops bursdagsfest!
Jeg visste ikke at de hadde så alvorlige problemer.
Skynd deg, Shannon!
- Han blir sur hvis vi kommer seint. - Så synd.
Skynd deg!
Nei.
Jenter, slutt opp!
Nei.
Jeg tror ikke det er sant.
Alice vil ikke like det.
Jeg har kjent henne siden gymnaset.
Nei. Hun sa ikke det.
Jenter!
Jenter, kom ut derfra med én gang!
Janet, er du der?
Mistet jeg deg?
Janet?
Hallo?
Vær så god. Vil du ha litt suppe?
Ok, Susie, jeg skal lage suppe til deg og kommer straks tilbake.
"Ok!"
Du kan det. Her står det "velkommen".
Her er mais. Kan du lage den gulrotsuppen som vi liker?
Selvfølgelig!
- Og når vil du ha den? - Perfekt! Her er suppen din, Susie.
Hvor er Susie?
Mamma, mamma!
Hvordan kom du inn hit, Susie?
Mamma! Mamma!
Mamma!
- Hei! Har du oppført deg pent? - Susie er borte! Hun stjal den!
Flink gutt.
- Hei, pappa. Hva ser du på? - Hei. Ikke noe bra.
- Hun har stjålet Susie! - Hei, alle sammen!
Hei, vennen.
Tar du bestikket der borte?
- Pappa, ingen tror på meg! - Hva? Tror på hva da?
- Hun bare tuller. - Nei!
Jeg tror deg. Fortell hva det er.
Jeg lekte med Susie på rommet til Dawn, og så...
- Hun tror hun så en gammel dame. - Ingen tror meg, besten.
- Jo, jeg tror deg! - Den gamle damen tok Susie.
Simon tror deg.
Simon tror...
- Slutt å skremme Carin, besta. - Ok, dere. Jeg er sulten. La oss spise!
- Ingen tror meg! - Jo da. Fortell meg alt når vi har spist.
- Sett deg, vennen. - Klem deg inn, Carin.
- Sitt ned. - Kanskje det var besta.
Ok.
For det vi nå skal få, gjør oss, Herre, takknemlige.
Amen.
- Da spiser vi. Dette ser godt ut! - Jeg vil ha kjøttboller.
Kjøttboller er det beste jeg vet.
- Det er så rart. - Ja, det er du.
Hva er det som er rart?
Speilet.
Ja, helt enig.
Som om de skumle babyene stirrer på meg konstant.
Babyer er perverse. De er ekle.
Seriøst.
"Den i midten ligner på deg, Heather."
Det var så morsomt. Men det er løgn. Du var en mye styggere baby.
- Takk for det. - Vet du hva?
Du skulle sett kortene mamma og pappa fikk på sykehuset.
"Janet, vi er så lei oss for at dattera di ligner på Sloth fra Goonies."
Din drittsekk!
Vet du hva? Søppelbilen kommer i morgen.
Vi setter det rundt hjørnet.
Herregud, det var tungt!
Hva hvis besta spør etter det?
Vi sier at tvillingene knuste det, og at vi bare bar det ut.
God idé.
Ja, jeg er et geni.
God morgen, alle sammen. Carin! Gå ned derfra.
- Simon, bli. Simon, løp! - Sett deg ned, Carin.
- Smører du matpakke til meg? - Nei, til jentene.
- Hva med min? - Jeg har laget den.
"Vinn en familieferie til Florida." Vil ikke det være kult?
- Du stinker, Simon. - Han promper hele tiden.
- Han har spist bacon. - Nei!
Ikke slå meg med osten! Husker du hva som skjedde forrige gang?
Jeg falt på kne.
Jeg tar det.
Tar du andre siden?
- Klar? - Det er plass.
- Ja, jeg har ikke en sparegris. - Jeg har ikke to dollar.
Det er bare lureri.
- Ja, kanskje vi har to dollar. - Fire dollar!
Det hadde vært fint.
Du har snart bursdag.
Går det bra?
- Dawn? - Vennen?
- Går det bra? - Kjære deg.
Går det bra, Dawn?
Dawn, får du puste?
Har du noe i halsen?
Å, jøss! Dawn!
Herregud.
Jøye meg!
Herregud.
Dawn!
Herregud!
Dawn!
Det går bra.
- Hva er det? - Glass? Har du svelget glass?
- Vi må på sykehuset. - Ja.
- Kjør henne til sykehuset! - Herregud, Jack!
- Det skal gå bra. - Ja da.
- Kom og sett deg, vennen. - Kjære Heather, kom hit.
- Så ille? - Høyere enn jeg liker.
Har du vurdert å føye fisk til dietten?
- Jeg er ikke så glad i fisk, doktor. - Hva med eggehviter?
Hva for noe?
Ed...
- Vi er gamle kjente. Dropp tullet. - Hva for noe?
Du kan ikke få et hjerteinfarkt til.
Ok.
Hannah... Ut!
- Godt å se deg. - Hei!
Hei, Lorraine.
Forsyn dere av smårettene. Jeg kommer straks.
Ok.
Greit...
- Hva var det for? - Bare...
...for å takke deg for denne fantastiske festen.
Alle yndlingsfolkene mine...
...er akkurat her.
Gratulerer med dagen, Ed.
Der er hun.
Ok.
Tony, du virker så nervøs!
Jeg er ikke nervøs.
Jeg vil bare at de skal akseptere.
Hva da?
Tja. Du vet, meg, oss.
Ikke vær redd. Mamma elsker deg.
Hva med faren din?
- Han liker meg ikke. Og det sier du nå? - Jeg sa ikke det! Kom igjen.
- Har du slips? Det er ikke en begravelse. - Så antrekket er også feil. Hjelpe meg.
Ok. Hva nå? Er hun her?
- Gratulerer med dagen, pappa! - Takk, jenta mi.
- Tommy? - Han heter Tony, pappa!
- Jeg sa jo det. - Gratulerer med dagen.
Tony, du ser flott ut. Stig på!
Slips? Det er ikke en begravelse.
Hva?
Judy?
- Fader Gordon, hei! - Du store min!
Så godt å se deg.
Du har vokst.
Det sier han alltid. Dette er kjæresten min, Tony.
Tony, dette er Fader Gordon.
Han jobbet med mamma og pappa.
- Hyggelig å treffe deg. - Like måte.
Og hva driver du med?
- Jeg er faktisk på jobbjakt akkurat nå. - Ja vel.
Tony var politibetjent. Kall det førtidspensjonert.
Du er ganske ung til å gå av med pensjon.
Ja, det er... en lang historie.
Pass på å ikke ta på noe.
Alt dere ser der inne, er enten hjemsøkt, forbannet -
- eller brukt i en eller annen rituell praksis.
- Hva er det der inne? - Alle skjelettene.
Er det sant?
Gi meg ølen min, skatt.
Takk.
En til?
Hei.
Lukter godt.
Unnskyld. Tony.
Jeg vet hvem du er. Du er kjæresten til Judy.
Stemmer.
Brad Hamilton. Jeg jobbet med Warren-paret.
- Var du med på undersøkelsene deres? - Ja, av og til.
Noen ganger rådgivning, andre ganger sikkerhet.
Har du noen gang sett en eksorsisme?
Om jeg har sett en eksorsisme?
Har jeg sett en eksorsisme?
Første rad, baby. Der.
Et krigsarr.
Hun beit nesten av meg hele kinnet.
- Gjorde hun det? - Og de sier at Rhode Island er kjedelig.
Ikke vet jeg. Få deg en bolle.
Anne Asken mistet tasken
Kari Fisker fant den
Tom for både sølv og gull
Med en sløyfe rundt den
Du er...
...ikke...
...der.
Unnskyld.
Går det greit?
Ja.
Var det noe du så?
- Nei, ingenting. - Du.
Beklager. Dette er rart. Jeg er rar.
Jeg elsker rar.
Jeg mener, jeg elsker... deg.
Hva var det du sa da jeg kom inn?
Et triks mamma lærte meg.
Hva slags triks da?
Det var slik jeg lærte å håndtere...
...sansene mine. Hvordan stenge dem ute.
Ja vel. Hvordan lød det igjen?
- Jeg mener det. Lær meg det. - Det er flaut.
Jeg vil lære det.
Du kan ikke være flau overfor meg.
Vær så snill?
- Ok, men du må ikke le. - Jeg skal ikke le.
Anne Asken...
...mistet tasken
Stakkars Anne.
Nei... Vent nå. Jeg kom inn, og du hadde lukket øynene.
Det må være en del av det.
Greit.
Anne Asken...
...mistet tasken
Kari Fisker fant den
- Kari Fisker... - Tom for...
- Du. - Hva er det?
- Du jukser. - Unnskyld.
Å, jeg beklager.
- Mamma! - Fru Warren!
Ed lette etter deg. Han tar med noen av gutta til garasjen.
Å, så... Meg, liksom?
Ja, hvis du vil.
Ja. Helt sikkert.
Jeg får vel...
Vent, Judy.
Hva er det som skjer?
Ingenting. Jeg har det fint.
- Her forleden på restauranten? - Det var ingenting.
Du ser ting oftere nå, ikke sant?
Nei.
- Husker du det vi øvde på? - Jeg kan håndtere det.
Du kan ikke det, Judy. Du må stenge det ute.
Tro meg, etter et helt liv med dette, vet jeg at det ikke er noe å ønske seg.
Jeg fikser det.
Jeg er glad i deg.
Jeg er glad i deg også.
- Skal vi redde Tony fra faren din? - Vær så snill.
Takk for støtten.
Det var en god sprett!
Stå på, Drew!
Slå til!
Tony! Din tur.
Greit.
Alt vel? Lykke til, kompis.
- Ok. - Kast jakka!
Jeg har den. Klar? Skal du hoppe rundt litt til?
- Nei, det går bra. - Ok. Klar?
- En til. - Greit.
21-18!
God kamp.
Uflaks, Tony. Trodde nesten du hadde en sjanse.
- Gratulerer. - Bra jobba.
- Hvorfor slo jeg ballen? - Det var leit.
- Går det bra? - Ja da. Stadig ubeseiret.
- Jeg henter noe mer å drikke. - Jeg blir med.
- Vil dere ha noe? - Nei, ellers takk.
- Går det bra? - Ja da.
Har vi øl?
Ja.
- Jeg så hvor ryddig det var. - Jeg prøver.
Dette er... Beklager å forstyrre.
- Jeg håpet å kunne si noe. - Selvfølgelig. Hva ville du si?
Jo, altså...
Det er bra at Judy ikke er her, for det jeg ville si, var...
Jeg bare...
Altså...
Jeg kjøpte denne en uke etter at jeg møtte henne.
Tidlig, jeg vet det, og vi har bare vært sammen et halvt år, -
- men...
Når du vet noe, så vet du det. Jeg kan ikke tenke meg et liv uten henne.
Derfor...
Det jeg vil si, er... Jeg vil gjerne ha deres velsignelse.
Den er nydelig, Tony.
Du vet godt -
- at familien vår ikke er som andre familier.
Og Judy...
...er den lille jenta vår.
Og du har rett, dere har vært sammen i veldig kort tid.
Men vi kjente knapt hverandre da vi ble forlovet.
Ed skulle i militære.
Men jeg tror at... Jeg tror vi bare visste det.
Selvfølgelig har du vår velsignelse.
Herr Warren?
Ja...
Tony... Du er en grei kar...
Ed...
De har jo bare kjent hverandre i et halvt år.
Ikke vær tullete.
Men hun sa nettopp at dere...
Men tidene var annerledes da.
Ja vel... Kanskje dette var for tidlig?
- Ja, nemlig. - Nei.
Da kommer jeg tilbake om en måned og...
- En måned? - Ed...
Hva er det?
Er den til meg?
Ja.
Judy, jeg spurte...
Ja! Selvfølgelig, ja!
Ja!
Den er nydelig. Var det derfor du var så nervøs i bilen?
Ja, gjett.
- Har du sett den? - Ja! Den er så vakker.
- Å, vennen. - Takk, sir.
- Takk. - Gratulerer.
Så vakker.
- Er du glad? - Ja.
- Gratulerer, Tony. - Takk for det.
- Tony virker som en bra kar. - Ja da...
Judy har gode instinkter.
Du må bare gi slipp og la henne velge sin egen vei.
Nettopp.
Og... Forresten... Vi har fått et par henvendelser.
Familier som trenger deres...
...spesielle bistand.
- Er det folk fra området, eller... - Ed...
Ja.
Vi beklager, men den tiden er over.
Jeg vet det. Jeg måtte bare prøve.
- Sånn som det pleide å være. - Klart.
Gratulerer med dagen. Du ser godt ut til gammel mann å være.
Skal vi bare late som ingenting?
Fader Jensen har sendt saken vår til erkebiskopens kontor.
Og så da? Skal vi bare bli boende i et hjemsøkt hus?
- Ikke snakk sånn til faren din! - Det går bra, mor.
Slutt å krangle, vær så snill!
- Å, vennen... - Det går bra.
Kan vi ikke flytte til et motell?
Vi er åtte stykker. Vi har ikke råd.
- Fader Jensen har altså sagt... - Det har vi hørt!
...at kirken har en prosedyre.
De samarbeider med folk som dokumenterer den slags ting.
- "Den slags ting"? - For å bevise at det er ekte!
"For å bevise at det er ekte"?
Det er ekte! Det vil drepe oss!
- Nei, nei. - Jo, det vil det!
- Du tror ikke på oss, du? - Nei, nei.
Det er ikke det jeg sier!
- For det har ikke skjedd med deg. - Det skjer med oss alle!
Ikke på samme måte som for meg, pappa!
Jeg kan ikke fortsette på denne måten. Det kan ingen av oss!
Enten tror du ikke på oss, eller du er hjelpeløs. Hva er det?
- Herregud, for helvete... - Dawn...
- Nei, jeg venter ikke. - Gi deg. Nei, nei. Dawn...
Heathers konfirmasjon
- Ga vi deg ikke den fine brosjen? - Å, jo.
- Åpne den da. - Jeg er spent på hva det er.
Så spennende!
Å, herregud!
Så rart.
- Takk, besten. - Bare hyggelig, jenta mi.
Takk, besta.
...kake!
Gleder du deg til kaken, Heather?
Simon vil også ha kake.
- Vær så god! - Klar?
- Hun blåste ut lyset mitt. - Hvem?
- Dawn! - Det var ikke meg!
Jo!
- Vær så god! - Klar?
Hun blåste ut...
Hva var det?
Simon vil også ha kake.
- Vær så god! - Klar?
Hun blåste ut lyset mitt.
Simon vil også ha kake.
- Vær så god! - Klar?
Pappa.
Jack!
Jack. Jack. Jack.
Jentene!
Gud!
Å, herregud. Heather. Hva skjedde?
Det er noen her!
Det er ingen her, vennen.
- Han er her inne! - Heather, kjære deg.
Vi kan ikke ha det sånn, Jack!
Vi må gjøre noe!
Stakkars Heather!
Djevelen har kommet til Pennsylvania.
I kullgruvedalene ved West Pittston -
- er denne familien under angrep fra det overnaturlige.
Dette er foreldrene mine og...
- Det kom støy fra kjøkkenet. - Familien hevder...
...at en ond ånd har inntatt hjemmet deres.
Både de som tror og de som ikke tror, -
- stod i kø onsdag for å se det hjemsøkte huset.
Vi går live om tre, to...
Velkommen til Larry King Live!
God kveld.
Ut med dere, onde demoner!
Vi åpner med Janet og Jack Smurl.
-Hva tror dere hjemsøker dere? - Vi tror ingenting, Larry.
Vi tenkte ikke på det overnaturlige. Det gjør man jo ikke.
Jack Smurl sier at en demon overfalt ham midt på natten og gjorde ham lam.
Jeg vekket kona og hørte skrik.
Spøker det virkelig, eller er dette en utstudert bløff?
Det bor åtte mennesker i dette huset.
Alle har opplevd dette.
Åtte mennesker er ikke gale.
Vi ber om hjelp.
- Hjelp oss, en eller annen. - Å, herregud!
- Lille Judy Warren! - Hei, Brenda.
Du tok med moren din også. Vår lokale kjendis.
- Å, Brenda. Står til med familien? - Bare bra.
Når vi er ferdige kan du kanskje spå meg?
Jeg tuller. Det er ikke din greie. Du driver jo med undersøkelser.
- Ikke nå lenger. - Ok. Maureen henter kaffe til deg.
Og du, kjære, blir med meg, så prøver vi den vakre kjolen din.
- Skulle ønske jeg fant en som Tony. - Hva med Dom?
Vi har slått opp. Igjen.
Så leit. Men det er nok av fisk i havet.
- Du er søt. - Du er uansett for pen for ham.
Slutt!
Å, unnskyld! Jeg stakk deg visst.
Maureen?
Tar du den?
Jenta er en tosk. Straks tilbake.
Det begynte å føles litt klaustrofobisk.
Brenda?
Går det bra der nede, Brenda?
Brenda?
Anne Asken mistet tasken Kari Fisker fant den
Tom for både sølv og gull Med en sløyfe rundt den
Mamma!
Anne Asken mistet tasken Kari Fisker fant den
Tom for både sølv og gull Med en sløyfe rundt den
Du er ikke der!
Judy!
Hva er i veien?
Hva skjedde?
Det går bra.
Herr Smurl!
- Pass på trinnet. - Hva foregår i huset ditt?
Gi plass, vær så snill! Vis litt respekt!
Vis litt respekt for moren min. Gi oss litt plass!
Flytt dere!
Forsiktig.
- Gå unna! - Det går bra, mor.
Besta kommer til å klare seg, unger. Dawn, pass på moren din.
Flytt dere!
Vi ses på sykehuset, Jack. Jeg kjører med mor.
Vi snakkes, vennen.
- Hvorfor stopper det ikke? - Se, mamma.
- Det er Simon. - Hei, Simon.
- Jeg vokste opp med en slik hund. - Gjorde du?
Ambulansen der ute... Hvem var det?
Svigermoren min.
Noe...
Noe dyttet henne ned trappen.
Det blir bare verre.
Og vi har ikke råd til å flytte.
Jeg er så glad for at du kom.
Vi trodde at kirken hadde glemt oss.
Fru Smurl...
Kirken vet ikke at jeg er her.
Jeg er egentlig fra Connecticut. Men jeg har jobbet med lignende saker, -
- og jeg har fulgt historien deres nøye på nyhetene.
Jeg tenkte kanskje jeg kunne hjelpe.
I Faderens og Sønnens og Den hellige ånds navn.
- Hva skjedde der nede? - Det er noe her.
Går du?
Vi skal hjelpe dere.
Kirken vil høre på meg.
Jeg lover deg, de vil høre.
- Kan jeg hjelpe? - Jeg ville snakke med biskop McKenna.
- Selvfølgelig. Og De er? - Fader Gordon.
Et øyeblikk.
Jeg har en Fader Gordon her.
Hva gjelder det?
Familien Smurl fra West Pittston.
Det haster.
Det gjelder en familie fra West Pittston. Han sier det haster.
Ja vel.
Han kommer om et øyeblikk.
Fader? Er alt i orden?
Ja da.
Beklager.
Hallo?
Fader Gordon?
Judy?
Du kan gå nå.
Jeg er vernet av Gud den allmektige, -
- himmelens og jordens skaper, av alt det synlige og det usynlige.
Min tro er min rustning.
Guds lys...
Beskytt meg, Gud!
Der våkna hun!
Du vet, du må alltid sjekke om hun har gnist.
Trodde det var forgasseren. Burde ha sjekket tennpluggen.
Bra jobbet.
Jeg hadde ikke råd til mekaniker på college, så jeg måtte lære meg selv.
Hvor mye har Judy fortalt deg om hva vi gjør?
Nok til å ikke stille mange spørsmål.
Bli med inn. Jeg vil vise deg noe.
Ikke ta på noe.
Alt du ser her inne, er enten hjemsøkt eller forbannet, -
- eller brukt i en eller annen rituell praksis.
Det er ikke leketøy. Ikke engang lekene.
Hvis disse tingene er så onde, hvorfor har du dem her?
Hvorfor ikke ødelegge dem?
Det er komplisert. Noen ganger gjør det ting verre.
Noen ganger lar de deg ikke gjøre det.
Det er tryggere å la ånden være i flasken.
Det er bedre at de er her enn der ute.
- Hvor mange saker jobbet dere med? - Saker?
- Kanskje tusen. - Tusen?
Ja, vi startet da vi var unge, omtrent på din alder.
Det er rart. I dette rommet...
...er hver eneste liten ting...
...vår historie.
Det er vårt livsverk.
Du vet, her om dagen?
Jeg skjønner.
Jeg var bare nervøs, og du er litt skremmende.
Vi holdt på å miste Judy.
Hun var dødfødt.
Sikkert i et minutt.
Det var vårt livs lengste minutt.
Og som forelder er det noe man aldri glemmer.
Så selv om jeg vet at hun er din forlovede...
For oss -
- vil hun alltid være den lille babyen som kjemper for livet sitt.
Jeg forstår, sir.
Gjør du det?
Hva er i veien?
Hva er det?
Fader Gordon var en god mann.
En Guds mann.
Han hjalp så mange mennesker.
Jeg kjente ikke Fader som en mann som hadde mistet motet.
Nei, Fader Gordon var lys.
Og det lyset hadde han med til meg og min familie -
- da vi trengte ham som mest.
Jeg skulle bare ønske at vi kunne ha gjort det samme for ham.
Herr Warren? Fru Warren?
Ja?
Beklager, vi har ikke møttes før. Mitt navn er Fader Ziegler.
Dere er faktisk litt beryktet innen visse kretser i kirken.
Ja, vi er klar over det.
Men Gordon snakket alltid varmt om dere.
Han trodde på oppgaven og det dere gjorde sammen.
Han anså dere som sine venner.
Takk, Fader.
Unnskyld, Fader.
Ja?
Hvor var det?
Hvor døde han?
I Pennsylvania. Bare Gud vet hvorfor han var der.
Hva?
Anne Asken mistet tasken
Kari Fisker fant den
Lorraine. Hva er det?
Det er Judy.
Det er noe galt med Judy.
Hvor er hun?
Herregud.
Kan jeg stille deg noen spørsmål, frue?
Hold avstand, ok?
Uansett hva som foregår i det huset, skal vi hente Judy og ta henne med hjem.
Unnskyld oss.
Unnskyld.
Det er Ed og Lorraine Warren. Har dere blitt tilkalt for å hjelpe?
- Hva er det i det huset? - Skal du utføre eksorsisme i dag?
- Har Smurl-paret noe å skjule? - Kjenner dere familien Smurl?
Avbryter du pensjonisttilværelsen?
- Sir? Kan du si hva du heter? - Gå unna!
Hva er din forbindelse til Warren?
Ed og Lorraine...
Går det bra?
Herr Smurl?
- Ed Warren. - Ja. Dette er min kone.
Lorraine. Ja! Stig på, stig på!
Så fint at dere kom. Vi hører dere er eksperter.
Men så fikk vi høre at dere hadde gitt dere.
Vel...
Jeg beklager. Vi ser etter datteren vår.
Mamma?
Judy!
Dette er Janet og Jack Smurl.
Gudskjelov at du er i god behold.
Hva gjør du her ute? Det ligner ikke deg.
Fader Gordon kom hit rett før han døde.
Jeg la to og to sammen, og så fant jeg dem.
- Det har stått på i månedsvis. - Vi må gå.
Hva? Nei. Mamma.
Jeg beklager. Ed, vi må gå.
- Går dere? - Ja.
- Hva? - Beklager forstyrrelsen.
- Vi kan ikke gå! - Vi snakker om det utenfor.
- Vi beklager. Kom, Judy. - Si noe!
Stopp!
Vi rømmer vel ikke fra en kamp?
Det er det dere alltid har sagt når en familie trengte hjelp.
Som barn forsto jeg ikke hvorfor dere måtte dra.
Hvorfor dere ga så mye til folk dere ikke kjente.
Og selv nå forstår jeg det ikke.
Jeg forstår ærlig talt ikke hvorfor jeg er her.
Men nå er vi her alle tre.
Og de trenger oss.
De trenger dere.
- Noen kommentarer? - Er huset virkelig hjemsøkt?
- Vi skulle aldri kontaktet pressen. - Nå hater naboene oss.
De tror vi ønsket dette.
Jeg ante ikke det skulle bli sirkus.
Vi ville ha eksperter som dere som hadde erfaring med sånt.
La oss gå tilbake til begynnelsen. Når startet det?
Under Heathers konfirmasjon.
Hva mener du med at du så ham dø?
Var du her?
Nei, hjemme. I et syn. Men det var annerledes.
- Sa du det til moren din? - Nei, hun er alltid så...
- Bekymret. - Ja.
Det er noe annet.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det, men det er som om...
...noe vil at jeg skal være her.
Så foreldrene dine bor her?
Hvem sine foreldre?
De har bodd her siden vi flyttet inn, og...
Han lager pannekaker.
Er dette et vanlig tilfelle?
De er aldri vanlige.
Nei, jeg mener om du pleier å lage pannekaker?
Er det del av prosessen?
Noen ganger er det vafler.
Nei, hver sak er forskjellig. Hver familie er forskjellig.
Det som alltid er likt, er frykten.
Du ser det i blikket deres. Og en demon utnytter det.
Den vil prøve å skille dem og bruke frykten mot dem.
Så del av jobben er bare å la dem vite at de ikke er alene.
Akkurat.
Judy fortalte meg at du var politimann. Hva skjedde? Hvorfor sluttet du?
Det er ingenting.
Greit. Altså... Jeg jobbet i Bloomfield.
Du vet, et lite sted. Skjer aldri noe.
Jeg og makkeren min får inn en sak om familievold.
Vi kjører opp til huset og hører noen slåss der inne.
Jeg banker på døren.
Døren flyr opp, -
- og fyren dytter en tolvkalibers hagle opp i trynet på meg.
Jeg hører... klikk.
Jeg kommer til meg selv, og vi får lagt fyren i bakken.
Arresterer ham.
Senere kommer makkeren bort og sier: "Du er en død mann."
Han viser meg hagla. Den var ladd.
Tennhetta var slått inn. Klikkskudd.
Jeg tenker: Det finnes et univers der jeg er død.
Hvor jeg aldri blir gammel.
Får aldri barn.
Gifter meg aldri med datteren din.
Så dagen etter slutta jeg -
- og kjøpte den ringen til Judy.
- Det er papirkurven min, Bert. - Ja, så klart!
- Du satte den på hodet mitt! - Takk, Bert.
Jeg kaster ting i den når jeg har gjort en feil.
Fantastisk. Ok, Ernie...
Skal vi lage grimaser?
Beklager, blitsen skulle være av.
Jeg tenkte bare jeg skulle...
...dokumentere alt sammen.
Er alt bra?
Ja.
Jeg innså nettopp at jeg aldri har sett dere på jobb.
Jeg føler det også.
Bli her.
- Jeg kan hjelpe. - Judy, du lovte.
Mamma, mamma!
Mamma...
Hei, Carin.
- Unnskyld. - Det går bra.
- Hva heter hun? - Dette er Susie.
- Hei, Susie. - Liker du dukker?
Ikke egentlig.
- Gå unna henne! - Jeg vet hva du gjorde.
Din skitne jente! Din fæle jente!
Nei!
Det er tre ånder i alt.
De har aldri bodd i dette huset, men på denne tomten.
Dette var jordbruksland.
Det var en kvinne.
Hun var ustyrlig.
Helt fortvilet.
Hun hadde et forhold, og...
...mannen hennes gikk fra vettet.
Han tok en øks og satte etter henne.
Hun gjemte seg i kjelleren, men hun var ikke alene.
Hun tok med seg sin gamle mor.
Og han drepte begge to.
Vi har sett voldelige manifestasjoner som det før.
- Hvorfor er dette annerledes? - De tre åndene er en fasade.
Noe annet blokkerer synet mitt.
Gjemmer seg bak dem.
Demonisk?
Den kontrollerer åndene. Bruker dem mot familien Smurl.
Hva er den ute etter? Det har stått på i månedsvis.
Hva venter den på?
Judy?
Mamma?
Kan du komme opp hit, er du snill?
Mamma?
savnet meg?
Annabelle?
Judy?
Er du der?
Carin?
Judy!
Hodet ditt! Hva skjedde?
Det er noe på loftet.
Umulig.
Den... fant oss.
Lorraine?
Nei, Lorraine. Ikke gjør det!
Ed, noe har forandret seg.
Noe er annerledes.
Etter en ukes tid kom Judy seg igjen.
Legene hadde aldri sett noe lignende.
Hun var et mirakel.
Men speilet så vi aldri igjen...
...før i dag.
Men jeg forstår ikke. Heather og jeg kastet det.
Det er aldri så enkelt med disse tingene.
Den var ikke ferdig med deg, og ikke med oss.
Hva skjedde med damen fra antikvariatet?
Vi vet ikke.
Vi dro aldri tilbake.
Den tingen på loftet ditt, er en demon.
Det er den første vi noensinne støtte på.
Vi var unge og redde, og vi mistet nesten datteren vår.
Vi vurderte at risikoen var for stor, så vi tok ikke sjansen på å dra tilbake.
Så, ja.
Vi rømte unna.
Jeg...
...tar det som et godt tegn at dere fremdeles er her.
Vi drar ikke fra dere.
Litt vann?
Unnskyld.
Hva nå?
Hvordan blir dere kvitt den?
Ed! Skal du virkelig ta med det speilet hjem?
Kan ikke la det stå her.
Artefaktrommet er det eneste stedet det kan være.
Greit, West Pittston, tilbake til Monroe. Ta 80. Lorraine og Judy blir her.
- 84 er raskere. - Nei, 80 er raskest på denne tiden.
Uansett hva som skjer i kveld, må du gjøre som jeg sier. Ok?
Greit.
Hva er det?
Ingenting.
- Er det noe galt? - Bare noe Lorraine sa.
Noe føles annerledes.
Jeg er lei for det, mamma.
Nei, jeg er lei for det.
Jeg skulle aldri latt deg bli igjen.
Når vi først har begynt, er det ingen vei tilbake.
Ikke se på det.
Og ikke ta på det direkte.
Bruk hansker.
Alt kan skje. Og det vil det sannsynligvis også.
"Erkeengelen Mikael, forsvar oss på kampens dag.
Vær vårt vern mot djevelens ondskap og snarer.
Måtte Gud irettesette ham.
Og ved Guds kraft, kaste Satan i helvete, -
- og alle onde ånder som streifer rundt i verden -
- for å ødelegge sjeler.
Amen."
- Jeg henter bilen. - Ja, vi kommer snart ned.
Klar? To, tre...
Hold opp, Simon! Kom igjen!
- Vær snill gutt. - Ta ham ut herfra, jenter.
Vi prøver!
Er det bare gips under isolasjonen?
Ja.
- Tråkker vi utenfor plankene... - Går vi gjennom taket.
Det skal ikke være lett.
Er det bare meg...
...eller virker det tyngre?
Det blir det. Disse tingene kan være... gjenstridige.
Gikk det bra?
Ja, det går fint.
Ed...
Se.
Fortsett videre.
Kom igjen!
Judy, hva er det med deg?
Mamma.
Jeg føler meg ikke bra.
Vi er der snart.
Ikke se på det!
- Hun er med oss! - Nei, Jack.
- Hun er her. Jeg så henne. - Nei, det er bare oss.
Hun er her.
- Jack! Fokuser på det du gjør. - Jeg så henne.
Se hvor du går.
Pass deg, Jack! Nei!
Pappa!
Bli her!
Mamma!
Ed? Hva foregår?
Jack! Hva skjedde?
Gå tilbake!
Nei, gå tilbake! Hold alle unna.
- Jeg henter Tony. - Nei, jeg klarer det. Bare hjelp meg opp.
Lorraine, alle må bli der nede!
Kom igjen.
Ja!
Hva i...
Jøssenavn.
Herregud.
Hva?
Nei.
Anne Asken
mistet tasken
Kari Fisker fant den
Tom for både sølv og gull
Med en sløyfe rundt den
Mamma?
Jeg føler meg ikke bra.
Judy?
Vi har ventet så tålmodig -
- på at lille Judy skulle komme tilbake til oss.
- Det går bra. - Beklager, Ed.
Ok. Det går bra.
Forsiktig.
Simon, kom tilbake!
Judy?
Simon, kom tilbake!
Hva skjer?
Kom, jenter!
Trekk i båndet, Heather!
Mamma?
Nei!
- Mamma! - Hei!
- Det går bra. - Simon!
Slipp meg inn!
Stopp! Nei!
- Simon! - Nei! Kom deg vekk fra dem!
Judy.
Nei. Nei!
Judy, se på meg. Se meg inn i øynene.
Pappa?
Ja.
Kom igjen.
Det er... Judy...
Åpne døren!
- Åpne døren! - Den sitter fast!
- Anne Asken... - Hør på stemmen min, Judy.
- Jeg vet at du er der inne. Det er pappa! - ...mistet tasken
Kari Fisker fant den
Jeg vet du kan høre meg, Judy.
Du er ikke der
Judy.
Anne Asken...
Mamma!
Nei!
Vent der! Jeg går rundt på baksiden, ok?
Å, Gud!
Lorraine?
- Hei, er du uskadd? - Tony.
- Bli her! - Nei, mamma, ikke gå fra oss!
Er du ok? Skal jeg ringe politiet eller en ambulanse?
Det er ikke tid. Ta med Jack og jentene vekk herfra.
- Jack? - Hun går opp på loftet.
Gå!
Skynd dere, jenter!
La meg hjelpe deg!
Ed!
Den ville ha Judy. Den har alltid vært ute etter Judy.
Hent boken!
Det går bra.
Judy!
Nei! Judy!
Ed! Kniven!
Nei!
Ed! Få henne ned!
- Tony! Løft henne opp! - Få henne ned!
Å, herregud! Judy!
Kom igjen!
Judy!
Vent litt. Ok.
- Hun har ikke puls. - Nei.
Flytt deg. Gå unna!
- Jeg kan hjelpe! - Jeg klarer det.
- Jeg klarer det! - Judy...
- Å, Gud. Nei! - Kom igjen, jenta mi, vær så snill.
- Nei! Ungen min! - Kom igjen, vennen.
- Kom igjen, vennen. Du klarer dette. - Vær så snill, Gud!
Ikke ta henne fra oss! Vær så snill.
Nei...
- Ed? - Jeg klarer ikke fortsette.
Å, Gud Fader!
En, to.
Kom igjen!
Kom igjen.
Å, Gud!
Tusen takk, Gud!
Judy.
Mamma?
Pappa?
Ed.
Hold opp!
I Faderens, Sønnens og Den hellige ånds navn.
In nomine Patris, et Filii, et Spiritus Sancti.
Vi driver dere ut. Alle urene ånder!
Alle sataniske krefter!
Alle hærskarer!
Og ved vår Herre Jesu Kristi kraft!
Ed!
Omnem potentiam satanicam!
Incursionem adversarii infernalis!
Anne Asken...
Omnem legionem et sectam diabolicam!
In nomine et virtute!
Hold kjeft!
Nei!
- Ed! - Du skal se ham dø!
Jeg befaler deg med Guds ord!
Du er ikke der.
De går ikke vekk.
Anne Asken mistet tasken
Kari Fisker fant den
Tom for både sølv og gull
Med en sløyfe rundt den
Du kan stenge det ute. Bare steng det ute.
Få henne ut herfra!
Nei.
Ikke se bort.
Ikke steng det ute.
Mamma.
Ikke røm!
Du er...
...ikke...
...der.
Smurl-familien ble boende i Chase Street i tre år til.
Selv om hjemsøkelsen satte sine spor, holder de sammen
og tror at møtet med det paranormale har gjort dem sterkere.
Ha det, Judy.
- Alt vel? - Alt vel.
Ok.
ADVARSEL! MÅ ABSOLUTT IKKE ÅPNES
Hei.
Velkommen til familien.
Så nydelig.
Du kan kysse bruden.
Jeg drømte noe i natt.
Å ja?
- Om hva da? - Fremtiden vår.
Jeg drømte at vi ble besteforeldre.
Og det barnet kommer til å bli skjemt bort.
Vi fikk endelig skrevet boken vår.
Og den var forferdelig dårlig.
Men den fortalte historien om familien vår -
- og alle de vi har møtt på vår vei.
Vi ga lærdommen vår videre til en ny generasjon.
Og vi sluttet aldri å dra ut på eventyr.
Og vi sluttet aldri å hjelpe folk.
Selv om vi bare kunne snakke med dem på telefon.
Og så ble vi gamle.
Judy og Tony kom på besøk med barna sine.
Og de tok med barna sine.
Og jeg følte varme...
...og kjærlighet...
...og trygghet i alle mine dager.
Det høres...
...helt riktig ut.
Ed og Lorraine Warren var gift i over 60 år.
Som 74-åring fikk Ed et kraftig slag.
Han ble gjenopplivet, men forble lam.
Lorraine sto ved hans side og pleiet ham til han døde fem år senere.
Lorraine giftet seg aldri igjen og døde fredelig hjemme, 92 år gammel.
Ed og Lorraine Warren snakket åpent om det paranormale
i en tid da det vitenskapelige miljøet latterliggjorde dette.
Selv om deres arbeid fortsatt er kontroversielt,
har Warrens bidratt til å gjøre paranormal forskning mer allment kjent,
og de regnes av mange som pionerer på området.
JAKTEN PÅ DET OVERNATURLIGE
- ...er landskjente demonjagere. - ...spøkelsesjegerne Ed og Lorraine Warren.
Vi er hjemme hos Janet og Jack Smurl.
...familien har opplevd bankelyder...
...nedover hele gangen.
"DEMON" RYSTER SPØKELSESJEGERE
Det finnes ånder som kan påføre mennesker stor fysisk skade.
I Jesu Kristi og alt helligs navn befaler vi deg å dra herfra nå.
Han følte at han ble kvalt.
Du kunne se barnet rive usynlige hender vekk fra halsen.
Når noen blir redde, frigjør de psykisk energi -
- som onde ånder kan bruke -
- til å skape flere fenomener.
Når du utfordrer det demoniske, -
- venter det til du er mest sårbar, -
- og så slår det til.
En djevelsk ånd kan vise seg i hvilken som helst skikkelse.
I Jesu Kristi navn befaler jeg deg å avsløre hvem du er.
Ytterdøra gikk opp, smalt igjen, og en stemme sa: "Janet?"
Ja, det var sånn de svingte frem og tilbake mens det sto på.
Kall det djevel, spøkelse eller demon, -
- noe i dette huset er intelligent nok -
- til å påføre familien fysisk og psykisk skade.
Det ekte speilet står i dag på Warrens okkulte museum.
Det ble brukt til å "fremmane" de døde gjennom speilbildet.
Det omtales ofte som et "fremmaningsspeil".
Tekst: Trine Borg