TENGOKU-DAIMAKYO
Aerul e atât de cald, încât e irespirabil.
Deci asta e lumea de dincolo de afară despre care ne vorbea profesorul?
Credeți că e un test?
Dacă e așa,
măcar profesorii n-o să se supere că am venit aici.
Ai dreptate.
- Să-i aducem și pe ceilalți? - Nu. Mai întâi să verificăm în jur.
Dacă chiar e un test, primii vor primi note mai mari.
- Ce căutăm mai exact? - Uitați! Gardul s-a rupt în partea aia.
Înseamnă că mai e ceva dincolo de afară.
Afară dincolo de afară…
Cine ajunge la „ultimul afară” va câștiga.
Și care e premiul?
Nu știu…
De ce e atât de cald aici?
Ce gânganie zburătoare mare!
- Câh! - Nu mai pot să merg.
M-am prins! Chiar pare a fi un test.
Eu mă întorc să le spun celorlalți. Și-așa îmi fac griji pentru Tokio.
Bine. Eu o să continui.
Bun.
Și tu, Shiro?
Așa…
JUNIOR - CLONA
Și ei sunt de părere că ar trebui să-i înapoiem copilul lui Tokio.
Mulțumesc!
- Cum așa? Sunt doi? - Tokio a născut gemeni?
Așa se pare. Dr Sawatari, pe care i-l dăm lui Tokio?
Totul e sub control. Știu pe care. I-am însemnat piciorul.
Înțeleg. Deci cel însemnat e…
Pe acela i-l dăm lui Tokio.
- Bine… - Stai, nu e ăla!
Deci care dintre ei?
Bebelușul fără semn e al lui Tokio!
Am înțeles.
- Vă simțiți bine? - Poftim? N-aveam cum să-i încurc!
- Normal că mă simt bine! - Mă refeream la faptul că sângerați.
- E doar o zgârietură. - Sigur?
Da... totul e în regulă!
Pot să las bebelușul lui Tokio cu dumneavoastră?
Da.
După ce mă ocup de siguranța copiilor,
aș vrea să ne folosim de situație
ca să demarăm proiectul Noah.
Proiectul Noah?
Ce e ăsta și de ce se numește așa?
Nimeni nu știe despre el?
Mă scuzați. Numele mi-a venit pe moment.
E planul pentru protecția copiilor.
APARTAMENTELE MITA
N-am stabilit exact când o să se întoarcă.
Dacă l-aș găsi pe tipul pe care-l caut de cinci ani,
probabil am sta de vorbă toată noaptea,
am bea ceva…
Eu nu pot să beau. În fine. Am dormi până târziu a doua zi.
Dar să lipsesc și o a doua noapte
mi se pare cam…
Vai! Mâncarea s-a lipit.
- Hei, tu! - Stai pe loc!
Nu ai voie aici fără autorizație.
O fată a venit aici acum două nopți. Nu s-a întors încă și am venit după ea.
Nu e fosta iubită a lui Inazaki?
Ne-a zis să nu lăsăm pe nimeni să treacă. Du-te după autorizație la minister!
Probabil s-o fi reaprins flacăra iubirii. Ieri am fost la stația de epurare.
Fac prea mult zgomot pentru gustul meu.
O să se întoarcă. Așteapt-o…
Stai! Am zis că n-ai voie!
Stai…
Stai!
STAȚIA DE EPURARE ACCESUL INTERZIS FĂRĂ AUTORIZAȚIE
Cine ești? Ai voie aici?
Un bandit?
Haruki doarme profund.
Ce a fost asta?
N-au cum să fie amintirile mele cu mine dormind.
Dar…
Îmi amintesc atâtea despre sora mea!
Oare asta e o amintire rămasă în corpul ei?
Poate e încă în viață
undeva în corpul ăsta.
Poate că mintea mea se sincronizează cu trupul ei și o să devin sora mea.
Ar fi grozav! Ce m-aș bucura!
Doare.
De ce m-a privit Robin așa?
Ceva nu e în regulă.
Expresia de pe chipul lui când m-a văzut. Ce…
Gata! Nu vreau să mă mai gândesc la nimic.
Vreau să ascult ordine.
Ca Maru.
Maru!
Salvează-mă!
Surioară?
Maru!
Ajutor!
Maru!
Ce? Ești singur?
Mă subestimezi.
Știu totul despre tine.
Ești tipul pe care-l păzește Haruki.
Haruki a avut grijă de tine și acolo jos?
La ce te uiți așa?
Nu te pune cu mine, afurisitule!
CĂLĂTORIA ABIA ÎNCEPE
Tokio!
Dă-mi voie.
Tokio, deschid ușa!
Tokio!
- Ești rănită? - Nu. Ce s-a întâmplat?
Încercăm să aflăm. Mai întâi vreau să-ți spun ceva important.
- Ăsta e copilul tău. - Ce?
Copilul ăsta a crescut în tine. Tu l-ai născut, Tokio.
E copilul tău și al lui Kona, Tokio.
O să te ajutăm să-l crești,
dar am vrut să-ți spunem adevărul.
Ăsta e… un bebeluș?
- Chestia pe care ați scos-o din mine! - Exact. De-asta te-ai chinuit atât.
Ce drăguț e!
Kona știe?
- Trebuie să i-l arătăm și lui. - Exact.
Hai să-l găsim!
N-o să renunț până nu câștig.
- Doamnă directoare, v-ați întors? - După cum puteți vedea, am picat la țanc.
Stați… puteți să mergeți?
Tokio!
- Dă-mi bebelușul! - Doamnă directoare…
Haideți să vă bandajăm rănile, apoi o să vă dau bebelușul.
Ce? Niciodată!
Nu, Tokio!
Mina, ia-i bebelușul!
Am înțeles.
- Încetați, vă rog! - Fă-o!
Ce e asta?
- Chipul unuia e identic cu al tău. - Dincolo de afară?
Există o lume dincolo de aceasta.
- La ce te pricepi? - Fugi!
Ce se petrece?
Lăsați-mă! Nu vă apropiați de mine!
Stai!
Kona…
Tu
și cu mine,
ce suntem mai exact?
Credeam că o să ne întoarcem la gard până acum.
Nu-l văd nicăieri. Ce ciudat!
Am mers drept înainte și ne-am întors tot așa, nu?
Așa credeam și eu. Să continuăm tot drept înainte!
Chiar dacă ne-am rătăcit…
DINCOLO DE AFARĂ - GARD
…dacă mergem tot înainte, o să găsim gardul.
- Apoi putem merge pe lângă el. - Ai dreptate!
- Ești foarte vorbăreț când ești cu mine. - Serios?
Am trecut pe lângă un loc atât de abrupt?
- Aud susur de apă. - Eu nu aud nimic.
- Hai să vedem! - Ne-ar ajuta un alt reper decât copacii.
Câtă apă!
Dacă vine dinspre școală, bănuiesc că trebuie să mergem în sus.
Are logică.
Mimihime!
Shiro!
Stai! Nu te mișca!
De ce ai făcut asta ca să mă salvezi?
Pentru că…
atunci când mă gândesc la tine…
Nu.
Când mă gândesc la corpul tău…
Nici așa.
Fiindcă te plac foarte mult, Mimihime!
Dacă te pot salva,
nu contează de câte ori mă accidentez.
Dacă asta vrei și tu.
Sau mai degrabă… dacă-mi permiți.
Nu!
Ajunge! Încetează!
Te rog!
Nu-l omorî pe Robin!
Îmi pare rău…
Sunt un om slab.
Am crezut într-o minciună până acum.
Nici nu mai știu cine sunt.
Dacă m-ai dezmembra și m-ai întregi din nou,
probabil că aș dispărea
și aș deveni sora mea.
Surioară…
Deja…
m-ai respins de vreo trei-patru ori, dar îți mai spun o dată.
Și dacă nu-ți convine, aruncă piatra în apă și o să tac.
Mie...
îmi plac fetele.
Dacă te-aș fi cunoscut ca Haruki, probabil ne-am fi împrietenit,
dar nu l-aș fi plăcut în sensul ăla.
Iar tu ții mult la Kiriko, deci probabil o fi grozavă.
De fapt, sigur este,
dar nu știu dacă aș fi plăcut-o nici pe ea.
Uite…
tu ești cea pe care o plac!
Nu Haruki, nu Kiriko. Tu!
Ești puternică!
Ai grijă de mine mereu și ai întotdeauna dreptate.
Fără ajutorul tău,
n-aș fi învățat să conduc, să gătesc sau să încălzesc mâncare.
Nu-mi iese nimic fără tine.
Dar dacă ești în pericol,
o să te protejez!
O să fac în așa fel
să te protejez întotdeauna.
Eu pentru ce mai trăiesc dacă tu mă protejezi pe mine?
Da, știu! Ești bodyguardul meu. Hei, mă umpli de muci!
Când eram mic, sughițam așa de fiecare dată când plângeam.
Mi-am amintit de copilărie.
Acum că mi-am îndeplinit misiunea, nu mai am nevoie de ea.
Robin Inazaki,
dacă ne vom revedea,
o să…
te omor!
- Cum adică nu-i nimeni aici? - Nu știu.
Nu mi-a răspuns nimeni la stația de epurare.
Când m-am dus să verific, era părăsită.
Asta e cafea? Ce risipă!
Domnule, am găsit niște chei.
Ce-i cu petele de sânge?
Ce s-a întâmplat aici?
E singura cameră încuiată.
Deschide-o!
E întuneric.
Ce e ăla?
Un monstru atașat de un om?
O cunosc! S-a înregistrat ca rezident acum vreo trei luni.
Nu reacționează deloc.
Ce naiba făcea Inazaki aici?
- Bun. Mergem? - Ești sigură?
Trebuie să-mi revin odată și-odată. Obiectivul nostru e Paradisul.
Misiunea noastră nu s-a schimbat. În plus, ai zis că mă protejezi, nu?
Da.
Și tu o să mă salvezi când dau de bucluc.
Iar? Ne facem de râs așa. Ai omorât motorul când ne făceam ieșirea!
Nu e nimeni aici, deci nu se pune! Nu e vina mea!
Plânge-te la Kirukomaru!
Subtitrarea: Giana Stănculescu