4.212 mennesker fra 72 lande har støttet denne film.
Downloaded from YTS.MX
De troede på dens budskab og støttede os i fortællingen af det.
Official YIFY movies site: YTS.MX
YES THEORY PRÆSENTERER
Alle stiller spørgsmål, når man gør noget, ingen andre gør.
Ingen stiller spørgsmål, når man gør det samme som alle andre.
Jeg tror på, at almindelige mennesker kan opnå det ekstraordinære.
Det vil jeg bevise ved at gøre noget, som aldrig er blevet gjort før.
- Vi er fremme. - Jeg fatter det ikke!
- En. - En.
- To. - To.
- Tre. - Tre.
- Storebror. - Storebror!
USHUAIA ARGENTINA, FEBRUAR 2020
- Hvad så? - Det var tæt på!
- Godt reddet. - Er du gal!
- Han tænker fremad. - Ja, han tænker altid fremad.
Jeg gør klar på mit lille soveværelse. Her er mit og Anthons.
Der er Hermans og Niklas'.
Hvordan har du det, Anthon?
- Vi får at se, når vi når Drakestrædet. - Det er bare ét stort spørgsmålstegn.
Det er 60 dages mad, så jeg har afmålt 60 portioner grød og 60 portioner mælk.
- Hvordan har I det? - Vi har styr på det.
- Kan du sejle frem? - Kom så.
- Det er modtaget. - Jeg håber, I får en god rejse.
Så er vi af sted.
Første dag ud af 33. Er du klar, Jan?
Det er sidste gang, vi kommer til at se land i lang tid.
"Jeg vender tilbage så hurtigt som muligt."
Hvad er dit første minde om Anders?
Jeg ved ikke, hvad mit første minde er, men jeg har...
... et billede af ham med kasket på.
Da han var lille, havde han altid kasket på.
Som barn var Anders utrolig glad og legende.
Som yngre tror jeg, at han bar rundt på en vrede.
Der skete noget, da vi blev teenagere. Anders distancerede sig fra mig.
Jeg forstod ikke hvorfor.
Jeg følte bare, at jeg blev holdt uden for hans liv.
Han ville ikke kommunikere eller fortælle noget.
Jeg vidste ikke, om det ville ændre sig, eller om det ville vare ved.
Det ved jeg ikke.
Min bror arbejdede som virksomhedskonsulent.
Set udefra synes jeg, det så ud, som om det var det, han gerne ville.
Men nu kan jeg godt se -
- at han rettede ind. Han blomstrede ikke.
I lang tid havde han gjort det, som samfundet forventede af ham -
- og det, som hans familie måske tænkte, han skulle.
Vi vidste, at Anders havde brug for at arbejde selvstændigt.
KVARTALSREGNSKAB 3. KVARTAL 2017
... område og tidskontrol vil være rigtig vigtigt.
De skal indrapportere specifikke...
FOTOMINDE: PÅ DENNE DAGE FOR 1 ÅR SIDEN...
FIND ET STÆVNE
IRONMAN VERDENSREKORD
FLESTE IRONMANS PÅ ET ÅR
IRON COWBOY: 50 IRONMANS, 50 STATER, 50 DAGE
Min næste gæst har præsteret noget helt utroligt.
50 ironman-triatloner i 50 stater på 50 dage!
Det lyder helt umuligt, men ikke for ham, de kalder "Iron Cowboy".
ER DER UDFØRT EN IRONMAN PÅ ALLE KONTINENTER?
DEN FØRSTE IRONMAN-VINDER PÅ SAMTLIGE KONTINENTER
FØRSTE IRONMAN-VINDER PÅ ALLE KONTINENTER!
AFRIKA, NORDAMERIKA, EUROPA, AUSTRALIEN, ASIEN, SYDAMERIKA
ANTARKTIS
PRAKTISK TALT UBEBOET, ISDÆKKET LANDOMRÅDE
ER DER NOGENSINDE UDFØRT EN IRONMAN I...
ANTARKTIS?
Hvorfor tror du aldrig, at nogen har udført en ironman i Antarktis?
Det her kunne vi jo nærmest kalde dag nul.
Vi har fået støtte fra hr. Anthon, broren.
Midt om vinteren ville han prøve at svømme i isvand.
Jeg tænkte bare: Det vil jeg gerne se.
Sådan! Det var én.
Jeg tænkte ikke: Det kan du ikke. Jeg tænkte: Måske kan det lade sig gøre.
Jeg havde erfaring med at opholde mig i koldt vand fra militæret.
30 sekunder. Kom nu!
35.
Men så pressede jeg ham til at vise det.
Kan du opholde dig i isvand? Kan du vise fremskridt?
Kan du faktisk rykke dig?
Træk vejret. Træk vejret, for satan!
Det er anden dag ud af syv, hvor jeg skal svømme i isvand.
Hele min krop prøver at stoppe mig fra at gøre det.
Over et minut!
En, to, tre.
Det føles virkelig koldt i dag.
Dag syv med Iceman-udfordringen. I går var hård, men jeg presser på.
Hold nu kæft.
Det er skidekoldt.
Det er den syvende dag.
Det er overstået.
Det er svært at holde kameraet stille.
11 minutter og 5 sekunder.
Jeg tror ikke, jeg vidste ikke, hvad det skulle blive til før -
- en dag i træningscenteret -
- da bestyrelsesformanden i et selskab, jeg havde arbejdet for, sagde -
- at jeg ikke kunne svømme fire kilometer i isvand.
Når jeg ser tilbage, var det den udløsende faktor.
Jeg indså, at folk fortæller en, hvad man kan eller ikke kan -
- uden at have en anelse om, hvad der er muligt.
Dem, der ikke mente, at jeg kunne blive fodboldspiller -
- havde aldrig forsøgt at blive fodboldspillere.
Dem, der sagde, det var for risikabelt at starte en virksomhed som 20-årig -
- havde ikke selv startet en virksomhed.
Og lige der tror jeg, at jeg indså det:
Folk aner ikke, hvad de taler om.
De har deres eget perspektiv på -
- hvad der er realistisk og muligt -
- og uden at tænke over det overfører de det til dig.
Så må du acceptere, at sådan er virkeligheden.
Men det er bare deres syn på livet, og hvad der er muligt.
Det var naturligt at sige, og han tænkte jo ikke over det -
- og ofte tænker vi ikke over, hvad vi fortæller andre.
Men det har en påvirkning.
Det er som at fortælle et 12-årigt barn, at det ikke kan finde ud af at regne.
Barnet kommer til at leve et helt liv i troen på, at det er sandt.
Og det er netop det, som det handler om.
Være opmærksom på, hvad vi siger, især til børn -
- for de vil tro det resten af livet, uanset om det passer eller ej.
Det gør mig virkelig rasende, og det fik mig til at sige:
"Ved du hvad -
- jeg hader kulden, men jeg er nødt til at gøre det her."
Jeg tror, det almindelige menneske kan opnå det ekstraordinære.
Det vil jeg bevise ved at gøre noget, som aldrig er blevet gjort før.
Jeg vil fuldføre en Iceman. Jeg vil svømme 3,8 km i isvand -
- cykle 180 km og løbe en maraton i Antarktis.
Folk siger, at det er umuligt -
- men jeg vil vise dig, at begrænsninger blot er forestillinger.
Jeg er Anders, og du vil ikke fortryde, at du følger den her vilde rejse.
Der var ti pladser på ekspeditionsholdet.
Én var til mig selv.
To til arktiske vejledere, som stod for alt på gletsjeren og forberedelserne.
To til skibsførerne, der sejlede båden.
Fire videografer, der dokumenterede rejsen.
Så var der én plads tilbage.
Og spørgsmålet var, om jeg skulle tage en læge eller min bror med?
Jeg tvivlede på ham, på mig selv og på holdet.
Det virkede som en dårlig idé at tage et mindre erfarent hold -
- op på et kontinent, som er én stor gletsjer.
Anders sendte mig et dokument fra Phil, vores ekspeditionsleder.
Som jeg skulle udfylde.
Phil havde betænkeligheder i forhold til vores erfaring.
Jeg kan huske, at jeg læste dokumentet og tænkte: "Det kan jeg ikke."
"Måske har jeg lidt erfaring med det." Men det var for det meste bare blankt.
Det var skræmmende at vide, at nærmeste hospital lå på et andet kontinent -
- og den nærmeste redder var et militærfly.
- Vi går op her. - Og det er sikkert nok for holdet?
Det er en stor bekymring.
Det er en rigtig stor bekymring.
Der er et stort hul lige der, og det ved jeg -
- fordi jeg har trukket nogen op af det.
Det er okay. Vi kan altid finde dig en ny bror.
Det skal i ikke optage.
Det må I altså ikke fortælle ham, at jeg har sagt.
Det farligste for en uerfaren er for det første at falde ned i en spalte.
Falder du i uden et reb, kommer du højst sandsynligt ikke op igen.
Så er der vejret.
Hvis vejret omslutter dig, som det kan det hurtigt gøre -
- kan du let fare vild og blive nedkølet.
Så vi taler om ting, der slår dig ihjel.
DRAKESTRÆDET
KØBENHAVN
Vi har tønden her, og det er...
Tre, to, en, nu!
Kom godt ned i den.
Da han fortalte om ideen, syntes jeg, at det lød interessant -
- men det var stadig bare snak.
Men pludselig begynder han at blive seriøs omkring det.
Hej, folkens. Velkommen til første vlog for Project Iceman.
Og så tænker jeg: "Det kunne godt være sjovt."
"Har du tænkt på det her og det her? Hvad med branding? Hvad er dit mål?"
Jeg var bare nysgerrig og stillede nogle spørgsmål en lørdag eftermiddag.
- Der er fem dage til Antarktis. - Ja, fra Ushuaia.
Og hvis du vil gøre det rigtigt, skal du løbe og cykle i sneen, ikke?
Det skal nok blive godt.
Så begyndte jeg at hjælpe ham, og kunne se at det var sjovt.
Nu skal vi pitche, samle penge ind og faktisk komme ud med budskabet.
Jeg har udrettet en del på det her felt, og da jeg hørte, hvad han ville -
- tænkte jeg ærligt talt: "Det kommer aldrig til at ske."
Han har lavet én langdistance triatlon. Han har ingen troværdighed og intet cv.
Og oven i det kommer nu det iskolde vejr -
- og en helt utrolig udmattelse.
Det kan kun gå galt.
Det er en stor udfordring at træne i Danmark til en Iceman i Antarktis.
Der er ikke rigtig koldt vand, man kan ikke cykle på sne eller is.
Så Anders var nødt til hele tiden at tage til ekstreme områder for at træne.
GRØNLAND VINTER 2018
Hold nu op!
Det er smukt.
Men også meget skræmmende.
- Okay, så du er klar nu. - Ja.
Nu har du din våddragt på. Det her er nok den største af udfordring.
- Hvor langt vil du svømme? - Det får vi at se.
- Du har ikke et mål? - Nej.
Jeg kan huske, at han var ret bekymret, inden han sprang i.
Vi stod på klipperne og kiggede ud. Der var isflager og meget strøm.
Det var en ny oplevelse for ham.
Han rørte næsten ikke vandet, før han gik op igen.
Han var nok dernede i et halvt minut.
Det var en øjenåbner.
Hvis jeg var i en båd, eller der var en strand, havde det været bedre.
Hvis jeg bliver trukket ned i vandet 30-50 meter ude, så er det slut.
Har du nogensinde overvejet at gøre det i Antarktis?
Ja, i årevis.
Jeg samlede et hold.
Men jeg kunne ikke finde en løsning til vandet.
Finde en sikker måde at svømme med de vilde dyr og de lave temperaturer.
Du har en kæmpe risiko for nedkøling. Det er en stor risiko at tage.
ISLAND 2 MÅNEDER SENERE
Det er virkelig irriterende, at mit ansigt bliver så koldt.
Jeg kan ikke...
Lige nu kan jeg ikke holde smerten ud.
Jeg vil bare gerne have hovedet under vand, så jeg kan svømme rigtigt -
- men det kan jeg kun i 5-10 sekunder.
- På grund af smerten i hovedet? - Ja.
Hvor er det irriterende!
Planen er at gå lidt ud, hoppe i, svømme frem og tilbage et par gange -
- og prøve at nå 500 meter-mærket.
- Kæmpestor succes. - Ja, for fanden!
Han var ekstremt glad for det, han havde udrettet.
500 meter er da noget under de forhold, men det er stadig langt fra fire kilometer.
Hej, Yes Theory. Jeg er 28 år gammel og sidder i min lejlighed i København.
Siden jeg vågnede, har jeg planlagt min Yes Theory-marketingkampagne.
Jeg ser frem til at høre fra jer.
Tak!
Jeg ser frem til at høre jeres tanker. Tak!
I dag nåede jeg et ultimativt fysisk lavpunkt...
... i forhold til min energi...
... mit overskud og mit helbred.
I de sidste par uger har jeg ikke rigtig haft -
- en ny fysisk målsætning, bortset fra rejsen næste måned.
Fokus har i højere grad været på det forretningsmæssige.
Jeg aner ikke, hvad fanden jeg har gang i.
Havde din bror en drøm som barn?
Ja, jeg tror, drømmen var og stadig er -
- at blive professionel fodboldspiller.
Anders han er færdig med kampen og kigger lidt herover.
Er du færdig, Anders?
Min bror var senere udviklet end andre på hans alder -
- og som barn har det en direkte indflydelse -
- på ens fysiske præstation.
Han talte kun om fodbold dengang, og han ville spille for Herfølge.
Det gjorde hans venner, og han var misundelig, fordi de fik lov.
Men nogen havde sagt til ham, at det kunne han ikke.
NORDPOLEN SVALBARD
FORÅR 2019
I morgen vil der være en del vind og strøm her, så det er for farligt.
Nedkøling sætter normalt ind efter 15 minutter -
- så det gælder primært hans sikkerhed.
Hvis der sker noget, tager vi dig op på bredden.
Anders overtalte mig til at komme med på Svalbard-turen.
Han spurgte, fordi han gerne ville fuldføre en halv Iceman på Svalbard.
Anders fik samlet et hold. Vi tog derop, og vi var ekstremt naive omkring det.
Det viste sig virkelig at være en rigtig hård kamp.
Mine fingre er sindssygt kolde.
Du holdt et godt tempo.
- Hvor lagde jeg min maske? - Den er der.
Han har rystet og vist tegn på nedkøling under hele omklædningen -
- så vi holder meget tæt øje med ham.
Jeg havde aldrig cyklet i sne før.
Så bare det at cykle i sneen i Svalbard var hårdt, og jeg faldt igen og igen.
- Sådan, Anders! - Kom så!
Og du ved, ikke kun afslutte på cyklen, men så skulle løbe et halvmaraton efter.
Jeg kunne ikke se mig selv nå i mål. Da forstod jeg udfordringen...
... som jeg stod overfor.
Vi blev ved i timevis, meget længere end vi havde forventet -
- og han pressede sig selv til det yderste.
Det gav mig bare endnu en grund til at tvivle -
- for han skulle jo op på det dobbelte i Antarktis.
ANDERS FULDFØRER EN HALV ICEMAN
SVØMNING: 1,9 KM CYKLING: 90 KM, LØB: 21,1 KM
PÅ 10 TIMER, 52 MINUTTER OG 11 SEKUNDER
DET ER DEN NORDLIGSTE TRIATLON, DER NOGENSINDE ER GENNEMFØRT
ANTARKTIS
Er det rigtigt forstået, at I skal lave en aktivitet ved O'Higgins-basen?
Er det en triatlet?
- Der er da en fin skråning her. - Ja.
Spørgsmålet er, hvordan gletsjerspalterne ser ud.
- Det er alt sammen uvist. - Ja.
Det ser ud til, at der er mange pingviner derude.
Hvis der er pingviner, er der også søleoparder.
To år, mand!
Nu sker det fandeme!
Vi er her!
Sådan, Anders! Endelig.
- Du gjorde det fandeme. - Det er for sindssygt.
Jan, min ven!
- Altså, hvad... - Er du klar?
Jeg ved ikke rigtig. Det her er så vanvittigt.
Det, vi har gjort indtil nu, er intet i sammenligning med det her.
Jeg oplever ofte, at de, der er i bedst form, også bliver mest søsyge.
- Det sagde du godt. - Jeg bliver altid helt vildt søsyg.
Planen i morgen er at nå ind til kysten -
- og kysse jorden, for nu har I klaret sejlturen.
- Har vi også planer om at træne? - Det ville være en god idé.
Så gør vi det!
Det skal vi nok.
Jeg tror, højt på prioriteringslisten er, hvordan man undgår at dø.
Ja det er en god idé.
Mål nummer ét.
Kom sikkert hjem.
Phil?
- Okay. - Ingen landgang? Det er langt ude.
"... op til overvejelse i starten af næste uge."
De fremlægger det, så de kan træffe en beslutning.
Så vi kommer ind på erfaring -
- og sender måske dine certifikater i førstehjælp.
Al min erfaring?
Over 700 dage på ski i Antarktis -
- knap 150 bjergbestigninger.
Som der står i mailen, har vi i mellemtiden ikke lov til -
- at udføre projektet her.
Så betyder det, at Project Iceman er på standby, indtil vi får en tilladelse -
- fra den australske-antarktiske division, at vi kan fortsætte?
I forhold til moralen synes jeg, at det her er hele essensen af projektet.
Det skal være svært -
- selv fem sølle meter fra kysten.
Jeg vil ikke vente. Vi har sejlet gennem strædet, og jeg har kastet op i to dage.
Når man holder et normalt stævne, en triatlon eller sådan noget -
- kender man dato og tidspunkt. Jeg ved ingenting.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal svømme, hvor jeg skal cykle eller løbe -
- jeg kender ikke vejrforholdene.
Jeg aner ingenting, og jeg skal formentlig gøre det inden for ti dage.
Og jeg har investeret alt, hvad jeg ejer, for at nå hertil.
Jeg har intet tilbage.
3 MÅNEDER FØR
Da jeg kom på idéen, anede jeg ikke, hvor svært det ville være -
- udover den fysiske udfordring.
Jeg havde ikke råd til at betale andre, så jeg stod selv for alting.
Træning såvel som planlægning, finansiering og regnskab -
- det juridiske, sociale medier.
Skriv jeres spørgsmål i kommentarerne, følg med og abonnér.
Jeg skar mit forbrug ind til benet. Jeg boede på sofaen i min stue.
Tilbage til virkeligheden.
Der er heldigvis noget, der hedder Airbnb -
- så jeg kan...
... dække mine udgifter.
Så jeg rydder det her lort op.
Jeg satte alt ind på det her projekt.
Første indbetaling var alt, hvad jeg havde. Der var ingen fortrydelsesret.
At skaffe penge fra sponsorer kræver, at du har opmærksomhed -
- og jeg var ikke en kendt person, bare en tilfældig fyr med en vild idé.
Jeg var ukendt.
Jeg har ikke fundet en samarbejdspartner endnu, som...
... tror lige så meget på det. Og ærligt talt...
... hvorfor skulle de også det?
Bare det, at jeg sidder her og laver det her...
Det føles temmelig latterligt, at jeg sidder her om morgenen -
- og brokker mig over mit liv.
Men jeg skal også huske, hvorfor jeg gør det her, og det er...
... for at vise, at jeg kan det her -
- og for at vise, at begrænsninger kun er en fucking forestilling!
Det er meget lettere, når man ved, at der er styr på finanserne -
- og hvor meget man har til et hold og en ernæringsvejleder.
Du prøver at finde ud af, hvordan man bærer sig ad fysisk, mentalt...
... og så smider du det finansielle oveni.
Jeg har gjort det her i over ti år, og i starten tænkte jeg:
Jeg vil slå en verdensrekord og søge støtte fra de store sponsorer.
De store sponsorer ville sige: "vi har ikke råd til at blive forbundet med en fiasko".
"Men jeg har ikke fejlet endnu?"
"Men det kommer du til," sagde de.
Tiden for sponsoraftaler var ved at løbe ud, hvis ekspeditionen skulle lykkes -
- så jeg så mig om efter alternativer.
Jeg gjorde det, som alle rådede mig til ikke at gøre.
Jeg lånte 700.000 kr.
Min far troede, at jeg var gået fra forstanden.
Dengang ville jeg bare gøre, hvad end det krævede -
- at gøre ekspeditionen til virkelighed, så jeg kunne fuldføre den Iceman.
Hold nu kæft! Tager I gas på mig?
- Yes Theory! - Vi skulle egentlig have ringet.
Hold nu op, hvor er det godt at møde jer!
- Kom med. - Det er arbejdsværelset.
Det var her, det begyndte.
Jeg har set mange af dine videoer. Det er her, det sker.
- Jeg er vild med det. - Folk gør grin med min accent.
- Dig har jeg ikke mødt. Anders. - Herman. Jeg er fra Norge.
Lad os sidde ned. Så får du den korte version.
Du fortalte om din mission, og alle ville bare gerne støtte dig.
Så nævnte du dit lån, og den dedikation fik bare hårene til at rejse sig.
Det var ikke planen. Jeg troede ikke, det var så svært at få sponsorater.
Banken sagde "glem det" for længe siden.
Jeg tog fat i venner og netværk og indgik investeringsaftaler.
Så jeg giver dem 20 procent i afkast for at vise dem -
- at det ikke bare er bistand, men en god investering for dem.
Jeg ville bare vise, hvor meget jeg tror på det her projekt.
Jeg har set mange mennesker stille store mål op.
Nogle gør det bare, så de kan sige, at de gør noget vildt -
- men meget få går hele vejen.
Forskellen var, at Anders allerede havde satset på sig selv.
Vi tror også på, at du kan gøre det her til virkelighed, og vi har et ønske:
At du bliver det første menneske, der modtager et Seek Discomfort-sponsorat.
- I tager pis på mig, ikke? - Nej.
Der var noget i den måde, han talte fra hjertet.
Det sværeste i livet er, at troen skal komme fra en selv.
Fortælle dig selv, at det er muligt, og når man gentager det igen og igen -
- begynder man at tro på det, og så begynder andre også at tro på en.
Jeg kan stadig ikke fatte det!
Hos Yes Theory elsker vi mest af alt at støtte drømme og drømmere.
Vi vil gerne give Anders Hofman en check -
- på 100.000 kr.
Fortæl os lidt om det ansvar, du følte, da de sejlede mod Antarktis.
Ja. Jeg lå søvnløs.
Der er en til.
Søleoparder har tidligere angrebet og dræbt mennesker.
Er du gal!
Noget, som svømmer her i en sort våddragt, minder meget om en sæl.
Men sæler er gode til at svømme, så et menneske ligner en såret sæl -
- og det er selvfølgelig et let bytte.
Der er to, her og derhenne, men vi kan ikke se dem.
- Det betyder, ordet er ude. - Så der er fem.
Ordet er ude.
- Ikke også? - Han sagde, ordet er ude.
Den første, vi så, var det den, som...
Det er nøjeren.
Jeg vil bare sige, at jeg ikke har ondt i sinde.
Jeg tager bare en lille svømmetur. Det håber jeg er fint med jer.
Også dig derovre.
Da vi ankom, snakkede vi om det -
- og så 50 meter fra, hvor vi har lagt for anker, er der fem søleoparder.
Juhu, det er godkendt! Sådan.
Det er da vildt, at det gik så hurtigt.
Hvad siger du?
"Delegationen har godkendt jeres afvigelse fra tilladelsen."
Kom så!
Jeg er... Gudskelov.
Jeg er overrasket over, hvor hurtigt det gik.
- Det der pres... Kors. - Ja, det er rigtig godt nyt.
Det ser ud til, at vores åbning er her mellem kl. 21:00 lørdag aften.
Jeg er ikke bekymret for let snefald. Vi skal være færdige søndag kl. 18:00.
Hvor lang tid tror du, det vil tage under de nuværende vejrforhold?
Vi har en god åbning på 24 timer -
- men jeg er enig i, at vi skal starte så tidligt som muligt på lørdag.
For det giver os 24 timer.
- Så har jeg 36 timer. - Ja, du har 36 timer.
SVØMNING: START
Ruten starter med fire kilometer langs isklipperne.
Svømmeturen ledsages af to både -
- indtil Anders når kysten foran gletsjerens skråning.
Ruten går så op ad skråningen langs en sikker strækning -
- rundt om spalterne på ca. 5 km frem til den primære bane.
Den primære bane er 2 km lang midt på gletsjeren -
- i et område, hvor der ingen spalter er.
Vi har placeret to lejre med en kilometers mellemrum -
- hvor vi har to personer i hvert telt -
- som holder styr på Anders' sikkerhed, læ og tempo.
- Hvor mange timer har du energi til? - 36 timer.
- Det burde række. - Ja, det burde være nok.
Kold dag? Kan jeg gøre noget for dig?
- Kan jeg gøre noget, Phil? - Nej, jeg skal bare i bad.
Ja, skal jeg gøre det klar til dig?
- Giv ham noget sukker. - Ja.
Værsgo. Bare spis den hele.
- Hvor er det ulækkert. - Ja, men den hjælper.
- Det betyder, at det bliver koldt. - Mine fødder fryser.
- Lad mig hjælpe dig. - Jeg stiller dem lige op på hylden.
- Jeg har en varm suppe til dig her. - Jeg rykker dem lige.
- Godnat. - Godnat.
Sov godt.
Vi ses i morgen.
- Vi ses i morgen, Jan. - Vi ses i morgen.
MORGENEN FOR ICEMAN
Der er ingen grund til at lege med skæbnen.
Der kommer ikke til at være nogen søleoparder.
Sikke en sød tanke.
Det er rart at leve i en drømmeverden.
Vejrforholdene er perfekte.
Nu handler det bare om at komme derud.
Vi lever alle sammen i vores eget verdensbillede -
- og det påvirkes af alle mulige.
Det påvirkes af os selv, vores venner og familie, samfundet.
Det bliver så til vores virkelighed og den kasse, vi lever i.
Vi accepterer den fortælling.
Men det farlige er, når vi blindt følger andres råd og erfaringer.
Folk i den her verden har meninger om alt og alle.
Der kan komme to årsager til at standse. Den ene er udmattelse og kulde.
Det holder jeg øje med, og det vil være min beslutning.
Den anden er søleoparder og problemer med vilde dyr.
Anthon har en fløjte, og hvis vi ser en søleopard, holder vi pause.
Så trækker vi ham op af vandet.
Når man lytter til folk omkring sig, specielt som ung, tænker man:
Der må være en årsag til, at de siger det.
Du har den!
Man reflekterer ikke på en måde, hvor man forholder sig kritisk.
Der er kun én person, som kan finder ud af, hvor min grænse er.
Kom så!
VANDTEMPERATUR: -0,8C
Anders.
Vi har to store stykker drivis herovre.
Stærkt, Anders. Vi er der snart.
Hold nu kæft!
- Godt klaret, Anders! - Stille og roligt.
- Hvad? - Videre!
Mine fødder er frosne.
Jeg kan ikke mærke mine fødder.
Hvor er det vildt, at jeg gjorde det.
Jeg glemte et håndklæde.
- Du har gåsehud. - Ja.
Sådan.
Ikke noget smugkiggeri.
Det er okay. Han har shorts på.
Jeg har fandeme svømmet fire kilometer i isvand, Herman!
Sig til Anders, at vejrforholdene holder stik og er rigtig gode.
Han trækker cyklen op til startstedet.
Min ryg...
Han er nået til startstedet, og han tager af sted om lidt.
Så er han afsted.
Anders var oppe på gletsjeren. Jeg gav dem på båden highfives.
Vi havde planlagt det hele efter den her åbning i vejret på 36 timer -
- og jeg tænkte bare:
Det ser godt ud!
Første runde.
4 km.
1 time og 20 minutter.
Jeg har 43 runder igen.
Jeg har allerede opgivet at tælle mine fald.
Jeg svømmer aldrig den tur igen, så jeg skal fuldføre det her -
- hvad end der så skal til.
Jeg kan kun cykle der, hvor jeres ski eller snesko har været -
- så lad os prøve at gøre sneen endnu hårdere der.
- Fint. Gælder det både nord og syd? - Ja.
Svømmeturen var fysisk tortur. Cykelturen er bare psykisk tortur.
Lige fra starten var cyklen bare forfærdelig.
Jeg tænkte flere gange: 180 km af det her?
Det er umuligt.
Vil du bede Anthon om at tage mine andre cykelsko med?
Herman har dem i kameratasken eller i tasken med alle jeres...
... med kameraholdets...
... sovegrej -
- som vi tog herop i går.
- 10 km, 3 timer og 53 minutter. - Sådan er forholdene.
Vi prøver at gå i sporet.
- Hvad foreslår du? - At i lave et nyt spor.
Giv mig en tilbagemelding. Ikke flere undskyldninger.
Jeg ved det ser dårligt ud, men giv mig noget feedback.
Vi prøver at gå i gang på sydsiden.
Undskyldninger? Hvad fanden snakker du om?
Går vi fra nordlejren? Skal jeg gå med jer?
Hej Nicklas. Vi har brug for dig i sydlejren snarest muligt.
Vi valgte at ændre rutens placering -
- til lige ved snegrænsen, hvor der kun er stenhård is.
Der begyndte Anders at cykle frem og tilbage -
- på en meget mindre bane, bare for at kunne fortsætte.
Vi kan ordne det med støvlerne nu og med skovlene, når de ankommer.
- Her kommer skovlene. - Vi glemte at nævne skovlene.
Jeg sagde det til Cory, så han burde have dem med ned.
- Hvordan det? - Før han gik.
Vi kunne ikke gøre banen længere -
- for uden for vores zone lå der potentielt gletsjerspalter.
Det var ikke afsøgte områder, som var markeret som dødszoner.
Vi har fire timer, inden det bliver mørkt.
Modtaget.
Jeg tror, du har brug for at drikke noget mere.
- Hvor meget har du drukket? - Det ved jeg ikke.
Du skal drikke mere.
I behøver ikke bekymre jer, så længe jeg har mad her.
Efter ti timer tænkte vi vidt forskelligt.
- Hvor langt er han nået nu? - Måske 41 km.
- Så er der stadig lang vej igen. - Det er derfor, vi må gøre noget.
Han kæmpede så hårdt, at jeg tænkte: Hvornår bryder han sammen?
Der er en stemme i mit hoved, som siger: Nu har vi prøvet.
Lad os finde sammen og prøve igen i morgen.
Anthon!
Kom herover, vi har team møde.
Det er vigtigt i lytter og respekterer, hvad jeg har at sige nu.
Vi er nu...
... præcis 13 timer inde i Icemanen -
- og vi har ikke været samlet endnu.
Jeg ved godt, at meget ikke er gået efter planen, men det skal det gøre nu.
Jeg har været aktiv i to timer mere end nogensinde før og kun cyklet 45 km.
Det betyder, jeg har 135 km igen og en maraton, jeg skal løbe og...
... det er fandeme meget.
Hvis der er nogen, som ikke har noget at lave, skal i hvile og spise.
Det er supervigtigt, for jeg er ikke kommet her for ikke at fuldføre.
Og jeg aner ikke, hvad der venter eller hvordan jeg har det om 12 timer.
På det tidspunkt skal I vide, hvor mine ting er, hvordan jeg får varmen -
- hvordan jeg får noget at drikke og fortsætter, for jeg stopper ikke.
Men der kommer måske et tidspunkt, hvor jeg ikke ved, hvad to plus to er.
Men det ved jeg ikke.
Det er den eneste gang, jeg har set Anders sige: "Jeg er langt ude."
"I er nødt til at være på dupperne, hvis det her skal ske."
Derfra gjorde vi alle en ekstra indsats.
Jeg går op og henter Anders' grej.
Tag noget mere gas med fra jeres telte.
Der er lidt af hvert. Tag 14 flasker med.
Jeg tror, at jeg efterlod det lidt negativ, da jeg gik.
Det skal ikke forstås negativt.
Jeg sætter pris på alt, hvad I har gjort, og jeg kan ikke gøre det her uden jer.
Jeg vil bare gerne lykkes med det her sammen med jer.
Så lad os gøre det.
- Helt i orden. Bare hold dig i gang. - Du triller bare videre!
Jeg graver sne inden morgenmaden, inden frokost, inden aftensmaden -
- og hele natten lang.
- Det var de hurtigste fem kilometer! - Var det? Godt klaret!
Den her har jeg lånt af min nabo for at spare penge.
Kun 55 km. Jeg troede, det var 60 km.
Det bliver en lang og kold nat.
Det bliver helt sikkert længere og koldere for Anders -
- men det bliver stadigvæk surt for os.
Mine hænder er helt vildt ømme.
- Skal jeg have pandelampe på nu? - Pas på, den ikke falder af.
Så starter nattevagten.
Lad natten begynde.
Hvordan har dit knæ det?
- Det ved jeg ikke. - Bare bind den her.
Ved 90 km vil jeg gerne have en pause, et varmt måltid og skifte sokker.
- Hvor langt er du nu? - Jeg er på...
... 78 km.
- Okay, godt. - Lidt over en time.
Fint. Bliv ved, Anders. Godt gået.
Man øger risiciene, når man bliver ved om natten.
Og jo koldere du bliver, jo mere lukker kroppen ned.
21 timer.
Lige nu er det værste, at jeg helst bare vil sove.
Jeg er kun halvvejs på cykelturen.
Vil du have mere? Jeg kan tage det ud til dig.
- Det er fint. - Nej, kom nu. Du har brug for det.
Her kommer det sidste.
Et år tilbage kæmpede jeg med...
Jeg vidste det ikke på det tidspunkt, men jeg kæmpede med angst -
- i kombination med stress.
Og så trådte jeg ind i stuen -
- og sagde til min bror:
"Jeg har det ikke godt."
"Nu skal du høre."
På en måde var det den her samtale med min bror -
- som fik mig til at indse -
- at for det første er det okay.
Og for det andet: "Hvem er det, du prioriterer?"
Det spurgte han mig om.
Grunden til, at det virkelig gør mig rørt, er, at...
For det første kender han mig rigtig godt.
Så han vidste, at jeg havde strakt mig.
Jeg havde strakt mig mere, end jeg kunne holde til.
Og det fortalte han mig på den hårde måde.
Og grunden til, at det gør mig så rørt, er -
- at han virkelig holder af mig.
Godt gået, Anders.
Hvordan har du det? Holder du varmen?
Hvordan fungerer det her?
- Vi er i gang med at brygge din kaffe. - Tak.
Tag en tår.
Jeg ser bare frem til, at solen står op igen.
- Hvordan har du det? - Jeg er ødelagt.
Ja, det er hele pointen. Bare klø på.
Han har det virkelig hårdt.
Anders cyklede 200 meter frem og tilbage i 20 timer.
Og hvordan han holdt det ud, forstår jeg ikke.
Da jeg var allermest opgivende, tænkte jeg:
Hvad hvis jeg ikke kunne fuldføre det?
Jeg ville fortælle min bror, at jeg ikke kunne gennemføre.
Klarer du den?
Jeg mindede mig selv om, hvorfor jeg var der.
Jeg ville vise, at begrænsninger er en forestilling.
Jeg havde bare ikke indset, at jeg skulle bryde min egen forestilling om -
- hvor mine grænser var.
Jeg er knækket, men jeg kan bare ikke give op.
Det er også fair at tage en pause.
Det ville nok gøre dig godt med nye omgivelser.
Det er helt sikkert fast nok deroppe.
Skal vi tage derop? Godt. Vi går derop.
Vi samlede vores udstyr og ændrede strategi ved dagens start -
- og så tog vi op til den øverste strækning.
Det her blev ikke filmet, men vi gav hinanden highfives og råbte -
- fordi sporet deroppe var godt, og pludselig så det muligt ud.
Jeg var langt nede dernede, men deroppe bliver det bedre.
Men før vi vidste af det, tog vinden til en hel del.
Han har haft kolde fødder i næsten to dage nu og det bliver ikke bedre.
Vejret ser ud til at fortsætte indtil i morgen eftermiddag.
ANDERS GENNEMFØRER CYKELLØBET PÅ 33,5 TIMER
Jeg kan ikke fatte, at jeg gjorde det.
Først svømmeturen og så cykelturen.
Nu kan jeg ikke fatte, at jeg skal løbe en maraton i det her vejr.
35 timer og 30 minutter i samlet tid indtil nu.
Hvis ikke det fungerer, så...
Mit højre knæ er fuldstændig ødelagt.
2 MÅNEDER TIDLIGERE
Jeg har haft problemer med knæet i halvanden måned -
- og der er kun én måned til afrejse, så jeg skal bare gøre alt, hvad jeg kan
for at ordne det.
November og december var hårde måneder.
Så jeg tror, mine forældre så det.
De tvivlede på, om jeg nu passede på mig selv gennem den her proces.
Jeg kan tydeligt huske den samtale i min lejlighed.
Hvorfor kunne jeg ikke bare udskyde det?
Jeg tror, var jeg to procent fra at bryde sammen.
Så... Nytårsaften.
Hjemme.
Jeg kan ikke huske, hvornår jeg sidst har cyklet en lang tur -
- på grund af problemerne med mit knæ.
Så på sådan en aften her -
- hvor man mest af alt...
... bare vil slappe af -
- og feste som alle andre.
Jeg kunne mærke presset.
Den store risiko, som min bror havde taget.
Noget af den frustration, som jeg oplevede -
- var en slags frygt for det uvisse.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Og jeg var bekymret for hans knæ.
To til tre måneder inden ser jeg ham ikke bevæge sig, og det bekymrer mig.
Jeg var bange for, at vi ville komme frem, og så kunne han ikke løbe.
Vi var 36,5 timer inde i Icemanen -
- hvilket betød, at vi havde passeret vejrvinduet.
Det vidste holdet godt, men det tænkte jeg ikke rigtig over.
Jeg ville bare gerne gøre det færdigt.
- Hvor mange kilometer? - 7,5 km.
Jeg mistede tidsfornemmelsen.
Jeg glemte at være tålmodig og tage vare på mig selv.
På det tidspunkt traf jeg dårlige beslutninger.
Jeg var nødt til at fortælle ham: "Jeg er nødt til at sove."
Og på det tidspunkt tænkte jeg: Du forlader mig bare ikke nu.
Hvis Anthon siger, at han har brug for en pause, så har han det virkelig.
Vi var helt udmattede, og vi skulle gå tilbage til teltet.
Det var 500 meter væk.
Det var mørkt og blæste kraftigt.
Vi kunne intet se, så vi måtte gå efter vores gps.
Der indså jeg, at det var for farligt at være derude.
Vi besluttede, at jeg bare skulle gå, mens de andre gik i sikkerhed i teltene.
Og så gik jeg syv kilometer med Ollie.
Det var bælgmørkt. Man kunne ikke se to meter frem.
Jeg blev svimmel. Det var svært bare at gå.
Vi snakkede os hurtigt igennem, hvad der talte for og imod at fortsætte.
Det var ikke et løb længere. Det var ren overlevelse.
Anders, kan du give en opdatering?
Der er snestorm. Jeg gik derude med Ollie -
- og vi besluttede at udskyde løbet tre timer -
- indtil alle er mere udhvilede.
For nu er tiden ikke vigtig længere.
Nu handler det bare om at fuldføre det her -
- og det var bare for risikabelt at fortsætte kun os to.
Anthon, Anthon, Cory her. Kan du høre mig?
Det er ikke godt, at de ikke svarer. Jeg forstår det ikke.
De burde have...
... styr på tingene.
Ja.
Det er længe siden, at vi har hørt fra dem.
Måske er de løbet tør for batterier.
Ja, eller måske er deres telt dækket af sne.
Ja, jeg tror ikke, vi får fat i dem.
Jeg kan huske, at jeg vågner på et tidspunkt, hvor vi er helt låst fast -
- fordi sneen oven på teltet tynger det ned.
Så Cory måtte grave sneen væk fra teltet.
Man kunne bare høre skovlen -
- og samtidig vidste jeg, at hvis han bare ramte teltdugen...
Bare en enkelt ridse kan være katastrofal.
Hvor er Herman?
5 TIMER TIDLIGERE
På andendagen omkring kl. 20:00 tog Greg og jeg tilbage til båden.
Jeg begyndte at overføre videomaterialet -
- før jeg skulle tage derop igen.
Jeg prøvede at kalde Phil op, men der var intet svar.
Og pludselig hører jeg noget skrabe: "Ingen må gå alene... ikke sikkert."
Vi havde surret båden fast i bugten.
Der var seks sikkerhedsliner spændt ud til alle sider, som holdt båden fast.
- Hold da kæft! - Hvad?
- Den hvide line knækker snart over. - Åh nej, hvad gør vi?
Og så knækker en af linerne.
Vi er fuldstændig panikslagne.
Greg prøver at samle nogle reb for at løse problemet.
Mens han er udenfor i vindstød på over 100 km/t, knækker rebet over.
Jeg kunne se frygten i både Caths og Gregs øjne. Nu var det virkelig galt.
Og så knækker endnu et reb.
Cath tager radioen og laver et nødopkald.
Et nødopkald er den absolut sidste udvej.
Vi slår imod klipperne, og så ser Cath alvorligt på mig og siger:
"Herman, hold op med at filme."
"Jeg har brug for, at du hopper på land."
"Det her reb, der blokerer for isen -
- skal du tage over efter og kaste ud til mig."
Så siger jeg til Cath, at jeg ikke er sikker på, at jeg kan klare det.
Et lille øjeblik aftager vinden lidt -
- og jeg tænker: Jeg er nødt til at gøre et forsøg.
Så jeg hopper i Zodiac-båden og trækker mig selv over vandet.
Jeg er nødt til at hoppe fra båden og op på land.
Så jeg er drivvåd og kravler af sted, fordi jeg ikke kan stå op i vinden.
Jeg begynder at binde rebet op, som er utroligt stramt.
Mens jeg gør det, blæser min hue og mine vanter af.
Endelig får jeg lige så stille løsnet rebet med én hånd.
Så kaster jeg det, lægger mig ned og kravler i læ bag en stor sten.
Jeg var ekstremt bange, og det var første gang, jeg frygtede for mit liv.
Der lå jeg i, hvad der føltes som en evighed.
TID I STORMEN: 12 TIMER
Jeg ved ikke, hvordan jeg klarede den cykeltur.
Jeg har aldrig før været så ødelagt både fysisk og psykisk.
Anthon, kan du høre mig?
Anthon, Anders her. Kan du høre mig?
Anthon, Cory her. Kan du høre mig?
Vi løb tør for mad, og vi havde en ishule -
- som vi havde bygget som et lager -
- hvis vi skulle få brug for mere mad.
Jeg kan huske, at jeg kiggede rundt og tænkte: Er det her?
Kan det passe?
Jeg indså, at det var umuligt at få adgang til den.
Jeg har noget, jeg gerne vil sige.
Der var et tidspunkt med Anders og mig -
- som jeg aldrig kommer til at glemme.
Som selvstændig kunstner havde jeg det virkelig hårdt.
Og så kom jeg hjem til jul.
Det var en meget dyster tid for mig. Jeg havde mange tanker om -
- hvorvidt jeg skulle give op, om det var det hele værd.
Jeg havde egentlig ikke snakket ret meget om det inden juleaften -
- men så spurgte nogen, hvordan jeg havde det, og så begyndte vi at snakke.
Med det samme sagde familien: "Nu skal du høre. Her er planen."
"Vi skal nok finde ud af det her."
Og Anthon stiller altid gode spørgsmål: "Hvorfor har du brug for det her?"
Jeg blev ved med at tænke, at jeg måtte finde et godt argument -
- at jeg skulle forsvare mig selv og min sag.
Og da jeg gjorde det, brød jeg fuldstændig sammen.
Jeg fik et angstanfald.
Jeg kan bare huske, at jeg sad der på sofaen -
- og jeg tænkte: Nu besvimer du. Så jeg lagde hovedet mellem benene.
Og alle stod bare stille. Ingen vidste, hvad de skulle gøre.
Men Anders løber hen og tager fat i mine skuldre.
Han rusker mig og begynder at græde.
Jeg har aldrig set Anders sådan før. Det var bare, som om han forstod det.
Han forstod det bare.
Han siger, at det, jeg gør, er meget sværere -
- fordi han gør noget som den eneste, men der er millioner som mig.
Så det, at jeg skal skille mig ud på min egen måde -
- er en helt anden Iceman-udfordring, som han siger.
EFTER 23 TIMERS STORM LAGDE VINDEN SIG, OG RADIOKONTAKT BLEV IGEN MULIG.
Cory, Anthon.
Anthon, Cory her.
Hvordan har Anders det?
Han har det okay.
Anders: I lever virkelig i luksus derovre.
Hvordan har I det?
Godt. Vi har tisset i den samme flaske -
- og nu laver Jan grød til os til aftensmad.
Det lyder som broderskab. Det glæder mig.
Stormen var slut, men ingen gjorde noget -
- og så tænkte jeg: Vi kan ikke vente længere.
Klokken er 2:32.
Vi har været her i omkring...
... 27-28 timer.
Men vi klarede det, og nu er vejret roligt og stabilt.
Så sagde jeg til Anders: "Om et kvarter mødes vi, og så afslutter vi det her."
Jeg tror, han sad fast i kampen lige der, løbende på en gletsjer.
Jeg indså, at du ser ikke det, som vi andre ser lige nu.
Vi kunne se, at du har ti kilometer tilbage af noget -
- som folk troede var umuligt.
Og det må du også selv indse.
Det havde han brug for.
I det øjeblik fik jeg en følelse af -
- at finde mit formål der.
Der er noget i mig, som tænker, at Anders lukkede ned i de år -
- for at finde ud af, hvornår han skulle sætte i gang.
Og det var det, der skete i Antarktis.
Det begyndte med en rolig morgen, og det ender med en rolig morgen.
Jeg vil være... Jeg bliver den første til at fuldføre en Iceman i Antarktis.
30 sekunder. Kom nu!
Jeg skal bare huske, at jeg kan meget mere, end jeg tror -
- end jeg giver mig selv lov til at tro.
Det var i lige så høj grad for at teste ham selv -
- hvor meget han kunne tro på sig selv, når ingen andre gjorde det.
Nu ved han, at den stemme taler sandt.
72 timer og 54 minutter.
Vi gjorde det sgu.
Kom så!
Anders giver folk en gave. Han giver dem håb.
Når han vælger at lide, giver det håb til dem, der ikke selv har valgt det.
Det er den største gave, du kan give.
HOLDET VENDTE HJEM FRA ANTARKTIS DEN 13. MARTS 2020
UVIDENDE, TIL EN GLOBAL NEDLUKNING.
DETTE VAR DERES FØRSTE GENFORENING TO ÅR EFTER.
Vi får kontakt med den chilenske base, som siger, at vi skal forholde os i ro -
- og så vil de sende nogen ud for at hjælpe os.
Marinefolkene siger, at det ikke er sikkert, og I skal med tilbage til basen.
Der venter vi så, mens dykkerne arbejder -
- med at fæstne nye reb og trække båden ind.
Greg blev svømmet tilbage med dykkerne, fordi vores skibsfører, Cath -
- nægtede at forlade båden, hvilket var temmelig heltemodigt.
Jeg kom tilbage til basen, hvor jeg sad alene. Jeg var helt i chok.
Så jeg spiste, fik et værelse, og så lagde jeg mig.
Det var første gang i over 48 timer, hvor jeg kunne sove.
Jeg vågner tidligt om morgenen, omkring kl. 6:00.
Jeg går ud ad døren, vender mig rundt og ser Anders.
Der slog det mig. Jeg tænkte: Åh nej.
Jeg kom i tanke om, at I havde været oppe på gletsjeren, mens det skete -
- og I havde sikkert også brug for at blive reddet, tænkte jeg.
Så jeg tænkte: Åh nej, betyder det, at hele løbet er afblæst?
Så jeg spurgte, hvad der var sket, og så sagde Anders: "Jeg har afsluttet løbet."
Og jeg tænkte bare: Hvad mener du?
Jeg var så forvirret, men også lettet over, at han havde det godt.
Og så sagde han, at de andre var i kantinen.
Så jeg gik ud og så dem alle sidde ovre ved maden, og det var helt ubegribeligt.
Alle var i god behold. Alle smilede.
Du fik noget, som kom i min taske -
- da vi tog hjem:
Et emblem fra den chilenske base, som du fik, da du havde fuldendt løbet.
Jeg har haft det i to år uden at fortælle dig det.
Men jeg har holdt fast i det -
- så jeg kunne give det til dig, når vi mødtes igen. Det er dit.
Hvor er det vildt.
Det var ret ironisk -
- at under forberedelserne tog jeg rundt og holdt foredrag -
- og fortalte unge, at de skulle forfølge deres Iceman.
Når jeg ikke har forfulgt min egen rigtige Iceman.
Værsgo.
Tja, Project 30.
Hvad er Project 30?
Det er at forfølge min barndomsdrøm om at blive professionel fodboldspiller.
- Hvad står 30 for? - Min alder, når jeg starter igen.
DE ENESTE BEGRÆNSNINGER ER DEM...
... SOM DU ACCEPTERER.
FOR MERE INFO OM FILMEN: WWW.THEICEMANFILM.COM
BEGRÆNSNINGER ER EN FORESTILLING