Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
У відпустці
ти можеш бути ким хочеш.
Можеш робити все, що захочеш.
Можеш провести цілий день на пляжі.
Лише сонячне тепло на обличчі і безхмарне небо над головою.
Або так: перебування у відпустці
переносить тебе в іншу версію себе.
Бо у відпустці ти починаєш розмови з іншими мандрівниками.
...у його батьків.
Ти більш компанійська, упевнена в собі.
Вибачте.
Ні, знаєте, у чому річ? У відпустці ти вільна.
Вільна живити свою душу.
Йти за покликом серця.
Можливо, твоє серце полонить вродливий незнайомець.
Або ти просто нарешті побудеш на самоті.
Бо це ж чудово — відпочивати самій.
Жодних зобов'язань.
Жодних очікувань.
Може статися що завгодно.
Ти вільна, пам'ятаєш?
Можеш залізти у модний душ.
Днями лежати трупом,
бо повісила табличку «Не турбувати».
Твій труп розкладатиметься, аж поки прибиральниця не скаже про гнилий...
Поппі.
Свапно.
Я щойно прочитала слово
«розкладатиметься» в тебе на екрані?
Ні.
Ну, так.
Але я просто... хотіла спробувати щось нове.
І я ще не дописала. Зовсім. Просто...
Це частина мого... робочого процесу.
- Тривожний робочий процес. - Є таке.
Невже ти ніколи не вважала подорожі трохи...
самотніми?
Поппі, невже я маю тобі нагадувати,
що їздити у відпустки — це твоя робота.
Дехто ладен за неї вбити.
П'ять років тому ти й сама була ладна за неї вбити.
- Знаю. - То так і пиши!
Щоб я позеленіла від заздрощів
до твого крутого безтурботного життя юної мандрівниці.
І якщо в мене хоча б не промайне думка залишити чоловіка й дітей
після прочитання твоєї статті, тоді ти робиш це неправильно. Ясно?
Добре.
ЦЬОГО ЛІТА
Так, я повернулася до Америки, жива й здорова.
Ми не знали, що ти повернулась.
Пробач, що не подзвонила.
Знаю.
Як рослинки?
Як мої рослинки?
Мамо, це кривава бійня.
За те, що я заподіяла вазонам, мають віддавати під трибунал.
Знаєш рецепти зі зморщеним лаймом, гострим соусом,
гірчицею — і все?
Що? Ні.
То як минула подорож?
Я маю йти. Так. Люблю тебе.
Девіде, як справи?
Як справи? Я одружуюся у Барселоні.
Так, я чула. Вітаю.
Чому не відповіла? Я надіслав запрошення кілька місяців тому.
Чорт.
Так, вибач мені.
Я була в Празі.
А потім у Кіото, і...
Я маю ще розібратися...
з поштовою ситуацією, бо, знаєш...
Але все добре. Я знайшла.
Ого.
Гарне!
Чорт, на цих вихідних?
Вибач, Девіде. Навряд чи я зможу.
Бронюй квитки. В тебе балів більше, ніж у бога.
Річ не в цьому.
Я маю бути на Санторині на відкритті готелю.
Бу!
Та й Сара з Алексом навряд чи будуть мені раді.
Чекай, він тобі не сказав? Вони порвали.
Я знав, що між вами все дивно. Не знав, що настільки.
Я теж.
Ви були найкращими друзями. Розберетесь.
Випивка безкоштовна.
- Хто це? - Поппі.
- Привіт, Поппі! - Вітання від Нама.
Привіт, Наме.
Поппі, прошу, приїжджай на весілля. Ти чомусь веселиш мою родину.
Ти мені потрібна. Хай що між вами з Алексом, забий.
Вези свою дупу до Барселони.
Не знаю, Девіде, це...
Алло? Девіде?
Девіде?
АЛЕКСАНДР НАЙВЕЛИЧНІШИЙ
Алекс?
Привіт!
ДЕВ'ЯТЬ ЛІТ ТОМУ
Привіт!
Я Поппі. А ти, звісно ж, Алекс.
Вчишся в Бостонському коледжі?
Та я жартую. Люблю дух коледжу.
Вперед, Орли? Орли, так? Богом клянуся, теж там вчуся.
Ще раз дякую, що підвозиш. Автобусом значно гірше.
А ще не можу повірити, що тут є ще хтось із Лінфілда, Огайо,
а ми не знайомі.
Знаю, ти ходив у Вест-Лінфілд, а я — в Іст-Лінфілд,
але все одно — сказитися.
Наче зустріч двох кораблів уночі.
Слава богу, Бонні порадила поїхати з тобою.
Ти на годину спізнилася.
Ти казав, десь о 8:00, ні?
Зараз 9:00.
І я б не сказав «десь».
Вибач, помилилася. Я мала поснідати. Якщо не їм, стаю дивною.
Що ти робиш?
Ти перегородила мені поле зору...
- Халепа! Все добре? - Так.
Добре вгатився.
Смішно, бо я думала, ти відмовляєш мені у поїздці.
Ні, я просто хочу виїхати.
Дорога довга. Хочу виїхати до заторів.
Чуваче, все буде клас.
Розкажи мені все. Із самого початку.
Ти народився в Лінфілді?
Природні пологи? Кесарів розтин?
Я знаю, ти злишся, але коли поснідаєш цим буріто,
погодишся, що це того варте.
- Я тобі теж взяла. - Не хочу насмітити.
Ні, я потримаю, а ти кусатимеш.
Не хочу. Справді.
Добре. Чесно, тобі ж гірше. Це найкращий...
У мене ідея. Якийсь час не розмовляти.
Треба гострий соус.
Можеш не...
Цей тапатіо справді неймовірний.
Такий гострий!
Мабуть, перестаралась.
Це зніме гостроту.
- Вибач, можеш обережніше? - Чуваче, я впораюся.
Чорт.
Якби ти міг опинитися де завгодно, куди б поїхав?
Зараз?
У Лінфілд, Огайо. Ми запізнимося на чотири години.
Знаєш, як кажуть:
чотири години не в Лінфілді — чудові чотири години.
Що? Хто це каже? Що не так з Лінфілдом?
Все.
- Це було чудове місце для дитинства. - Важко не погодитися.
Моя черга. Я поїхала б у Париж.
Пила б там маленьке кортадо.
Курила б цигарку у кафе.
- Ти куриш? - Ні.
Паризька я курила б.
Твоя черга. І не кажи «Лінфілд».
Мабуть, назад у Бостон.
Це так нудно. Для мене другий номер — Японія.
Гаразд.
Канада.
Підсумую. Твої топ три місця:
куди ми йдемо, звідки приїхали
і ґречніша версія США?
- Може, ввімкнеш музику? - Так!
Для мене це честь.
- Боже. Вибач. Зрозуміла. - Обережніше. Чудово.
Ти терпіти не можеш цю пісню. Як це можливо?
Просто саксофон.
Що ти маєш проти саксофона?
Назви пісню, яку покращив саксофон. Одну.
Я можу назвати буквально сотні.
- Так. - І це лише список Кенні Джі.
- Знущаєшся. - Що ще ти ненавидиш?
- Давай. - Шльопанці.
- Шльопанці? - Так.
- Гаразд. - Різдвяну музику.
- Що? - Реаліті-шоу.
Триматися за руки.
Я все це обожнюю.
Так. Ти, мабуть, все любиш.
Так.
Ні, це неправда. Ненавиджу бігати.
Що?
Я люблю бігати.
Що ж, Алексе, погляньмо правді у вічі. Нам не судилося бути разом.
У мене є дівчина, тож...
Це так круто.
Але все одно можна насолодитися...
саксом без зобов'язань.
СІЛЬСЬКА КРАМНИЦЯ ДЖИНА
Я йду по каву. Ти щось хочеш?
- Ні. - Добре.
Що ти робиш?
Хіба не клас?
Це криниця.
Довбана криниця бажань
біля заправки у чорта на рогах.
Загадаєш бажання?
Монеток немає.
Дякую.
Тепер ти.
- Більше не маю монет. - Що? Чому не сказав?
- Я забрала твоє бажання. - Пусте. Ходімо.
- Хочеш знати моє бажання? - Це так не працює.
Ходімо.
- Але я хочу тобі сказати. - Ні.
Що?
- Ти замкнула машину? - Так.
Не хотіла, щоб її вкрали. Думала, ключі у тебе!
- Боже! - Я...
Ні.
ВІДЧИНЕНО
Може, з компанії «ААА»
ще не приїхали, бо замкнули свої ключі у фургоні?
І кому вони подзвонять?
Компанії «АААА»?
МОТЕЛЬ «ҐРІН-СПРІНҐЗ».
ВИХІД
Вітаю.
Два ваші найкращі номери, будь ласка.
Найдешевші.
Вам пощастило. В нас є два номери.
Номер 106 і...
Чекайте.
Філе, який статус великої плями у 108-му?
- Ми візьмемо 106. - Ми візьмемо 106. Так.
Ні, тату. Не треба їхати по мене п'ять годин до Пенсильванії.
Так, не можу дочекатися зустрічі.
Так. Алекс — це чоловік.
Я на 95 % впевнена, що не вбивця.
Власне...
Гей, дівчино Алекса, він убивця?
- Вона жартує. Не зважай. - Ухилився від запитання.
Я спатиму на підлозі. Обіцяю.
Він Діва, тож, мабуть, ні.
- До завтра. Бувай. - Добре. Люблю. Бувай.
То твоя дівчина з Лінфілда?
Так.
Шкільна парочка?
Молодець.
Так, ми любимо однакові речі. Наші сім'ї близькі. Це добре.
Якщо подобається мамі, ти — її.
Моя мама не бачила Сари.
Померла, коли я був малим.
Паршиво.
Навіть не уявляю. Мабуть, було дуже важко.
Ми з братом були ще малі.
Батькові було гірше.
Минуло багато часу, перш ніж він став, ну...
нормальним.
Бабуся дуже помагала.
- Точно не хочеш спати валетом? - Ні, дякую.
Гаразд.
Чому так не любиш Лінфілд?
Ми переїхали туди, коли мені було 11.
І мені було так самотньо.
Я завжди був осторонь усього.
І нарешті мене запросили на вечірку.
Перед старшою школою.
Грали у «Сім хвилин у раю».
Мене поцілував Браян Келві.
Жахливий досвід.
Наступного дня в школі
всі з мене сміялися.
Виявляється...
він сказав усім, що я йому відсмоктала.
Протягом наступних трьох років мене називали Порно-Поппі.
Це жахливо.
До біса тих людей.
Це проблема малих міст.
Щойно люди вирішать, хто ти, це все.
Тому я хочу подорожувати.
Ти можеш бути тим, ким хочеш, а не тим, ким тебе визначають.
Хай там як,
якби я знав тебе тоді, я б так не називав.
Знаєш, я тобі вірю.
І дякую.
За що?
З усіх, кому я це розповіла, ти перший
не спитав, чи я це зробила.
Добраніч, Поппі.
Добраніч, Алексе.
Не можу повірити, що ти вранці пішов бігати.
Я думала, ти мене кинув.
Збиралася їхати автостопом з фурником на метамфетаміні.
Метамфетамін. Мудро. Вони швидко їздять.
Хай там як, я рада, що не злякала тебе.
Ти страшна з багатьох причин, але метр на зріст.
- Ти мене не лякаєш. - Гей!
Я мала, зате люта.
Ти маленька бійчиня.
Чекай.
Мені подобається.
Гаразд, враховуючи останні 24 години,
що Алекс Нільсен думає про мандри?
Любиш чи ненавидиш?
Я ще ніколи не подорожував.
Але сьогодні вранці
побачив прекрасний схід сонця у цьому незнайомому місці.
І я б не хотів, щоб учора все пішло за планом, тому...
люблю.
Думаю, люблю.
Гаразд.
То, може, одразу гайнемо до Канади?
Вона в тебе на першому місці.
Спершу спробуймо подружитися.
Слушно.
Друзі не тиснуть руки.
Клас.
Це все, на що ви здатні?
Підніміть дупи вгору!
ЦЬОГО ЛІТА
Так тримати!
Я не можу поїхати на весілля.
Правда?
Так.
- Це було б божевіллям. - Шаленством.
А ще в мене є Санторині, тож не треба й виправдання вигадувати.
- У мене вже є виправдання. - Так.
І опустіть.
Слава богу.
Але, можливо, всесвіт дає мені знак.
Не дає.
- Ти в рутині. Хочеш повернутися. - Що?
Ти в рутині, хочеш повернутися в часі
і повернути дружбу, яку просрала!
Це грубо.
- Через тебе мене насварять. - Нам по десять років? Ніхто не чує.
Вас усі чують.
Знову підняли. Викладаємося на повну.
Зараз!
Вже не хочеться базікати?
Серйозно? Як...
- В дупу це. - І не кажи.
Це тортури і дорого, але в понеділок повернуся.
Що ти робиш?
- Дзвоню Алексу. - Зараз?
Адреналін після тренування. Якщо почекаю, засцю.
Отже, я скажу йому, що не їду.
- Щоб не думав, що це через нього. - Звісно.
Іде гудок.
А як ти зробила ногою?
- Крутнися і тягни. - Я тягну.
Крутнися...
Алло?
- Допоможи. Я кручуся. - Сильніше!
Я тягну.
Алло?
- Поппі? - Що?
Вибачте, хто це?
Ти мені телефонуєш.
Гучномовець.
Це правда.
Це через весілля мого брата?
Так. Справа така.
У мене просто на вихідних робота, тож...
Гаразд.
Так. Це, мабуть, на краще.
На краще?
Девід дуже нервується через розсадку, тож...
Куди тебе відправляє R&R?
Санторині.
- Поппі. - У Барселону.
- Що? - Боже, дай сюди!
Так, кумедно. Це такий божевільний збіг.
R&R знімає повнометражку про Барселону.
- Справді? - І я зможу приїхати на весілля.
Гаразд. Це ж треба. Круто.
- Що ти робиш? - Не знаю!
- Що ти робиш? - Просто вирвалося!
Скажи йому, що їдеш на Санторині...
Ти ще там?
- Так, але... - Замовкни.
Так, не терпиться почути, як ти, друже.
«Друже»?
Гаразд, тоді...
до зустрічі.
Бувай.
Оце так. Глибоко в душі я це передчувала.
ГАЙПХАУС
І де те весілля? Скажи, що в гарному місці.
У Барселоні.
Добре, тоді чекаю статті про місця для весіль у Барселоні
у пошті, коли повернешся.
Дякую.
- Останнім часом я... - Не справляєшся?
- Так. - Так.
Але я думаю, що це може... допомогти.
Добре.
Бо я сумую за улюбленою авторкою.
А тепер — геть.
Гаразд.
Привіт.
- Привіт. - Алексе.
Не чекала тебе побачити. Так рано.
Так, я щойно приземлився.
Ти голосно співала.
Так, моя валіза з'явилася першою, а так...
ніколи не буває, тому...
Круто.
Давно не бачилися.
Уже кілька років.
Ну...
Пропонуєш потиснути руку?
Я просто не знала, що...
знаєш, доречно.
Як дивно. Мені важко тебе не обійняти.
Бо я із сім'ї, де багато обіймаються.
Знаю.
ВІСІМ ЛІТ ТОМУ
Добридень. Ви, мабуть, містер Райт. Я...
Алексе! Іди сюди.
Іди сюди.
Доню.
Алекс приїхав. Можна зайти?
Хіба відмова тебе зупинить?
Що?
Та-да!
Що це за хрінь? Презервативи?
Можу продемонструвати на банані.
Ні, мамо. Не треба.
Рибко, просто хочу, щоб у вас усе було безпечно.
Скільки разів тобі казати? Ми не...
Ми з Алексом просто друзі. І все.
Ні, не труси коробкою з презервативами, щоб висловити позицію.
Прошу, годі.
Мамо, ти мене вб'єш.
Мамо! Гаразд, Вандо!
Ти ж казала, він порвав з дівчиною.
Це вона з ним порвала.
Тому ми їдемо на природу, щоб він розвіявся.
Алекс не мій тип, а я не його, тож презервативи не потрібні.
Тим паче 500 штук. Ми не армія.
Ягняча шкіра.
Боже милий.
Мушу сказати, він там дуже нервується.
Через дружню подорож не нервуються.
Повір. Я знаю. У мене є досвід.
Мамо, він нервується через переліт,
бо ще ніколи не літав.
Нервуєшся, як кіт у кімнаті, повній крісел-гойдалок.
Гадаю, я знаю, в чому річ.
Це в тебе вперше?
Поппі сказала?
Їй не довелося. У тебе на обличчі написано.
Те, що ви робите, дуже серйозно.
Я так і сказав. А Поппі з мене сміялася.
- Це неприємно. - Так?
Каже, люди постійно це роблять.
Ну, так і є, та це не робить перший раз легшим.
Атож. Тож я читаю наукове підґрунтя,
щоб заспокоїтися.
Але дедалі більше розумію, що може піти не так.
Наприклад?
Іноді...
він падає.
Без причини. Механічна несправність.
Так, звісно.
Іноді таке буває.
Але ти ще молодий. Ймовірність, що це станеться з тобою, дуже низька.
З віком вона росте, і це може бути проблемою.
Але ти молодий. Хай це не похитне твою впевненість.
Це не впевненість. Я не хочу вмерти.
Чого вмирати?
У тебе проблеми з серцем?
Про що ми, по-вашому, говоримо?
Про секс. А ти думав, про що?
Ні.
Ні, сер. Я не це мав... Ні, ми з Поппі цього не робимо.
- Чому ви так вирішили? - Гей.
Є місце в ручній поклажі для коробки презервативів
для всього нашого сексу?
Поппі, ти його соромиш.
Слухай, я теж боюся літати,
але в мене є бета-блокатори від подруги Рити,
яка літає до Мексики робити вініри. Там усе дешевше.
Просто випий дві штуки на зльоті.
Наркотики і презервативи.
Ми обов'язок виконали.
Алексе.
Гей. Алексе.
Алексе! Прокинься. Давай.
Їй-богу, він не вмер. Просто під препаратами.
Не під тими препаратами.
Просто... моя мама їх йому дала. Вони з Мексики.
Алексе!
«Сквоміш відомий як столиця Канади з відпочинку на природі.
Щоб насолодитися подорожжю, пропонуємо наступний план маршруту.
Наважтеся відвідати водоспад Шеннон, підніміться на Чіф за краєвидами
і закінчіть освітніми відвідинами до Культурного центру Лілват».
А там пише, коли йти в туалет, чи це рішення лишили за нами?
Що не так з маршрутом?
Бо це всі робитимуть.
Тоді у всіх буде одна подорож, і всі нароблять однакових фото.
Пропоную імпровізувати.
Імпровізувати?
Довіритися вітру.
Що в нас тут?
Усе гаразд.
Тут є вікно.
Мене влаштовує, якщо ти всю ніч так стоятимеш.
Навіть каркас не треба.
Ти!
Я ж казала.
Гарне багаття.
- Гарне багаття. - Молодець.
СІЛВЕР-ПАЙН МИСТЕЦЬКИЙ РИНОК СКВОМІША
Бачиш?
Ні. Бачиш? Я ж казала.
- Що я казала? - Тут дуже круто.
Гарненьке.
- Привіт. - Привіт.
- Оце я розумію. - Так.
Ідеальний сувенір.
Величезна різьблена скульптура, яка влізе у ручну поклажу.
Він промовляє до мене.
«Забери мене додому».
Поппі, обміркуй це дві секунди.
Він величезний. Як ми довеземо його додому?
Алексе...
коли мистецтво до тебе промовляє,
ти знайдеш спосіб.
Гаразд. Але я його не понесу.
Поквапмося, бо проґавимо водне таксі.
Так кажеш, ніби це я винен.
Вірите чи ні, я працював у фінансах.
Покинув той спосіб життя.
Послав до біса, розумієте? Я хочу знайти зв'язок із собою...
Ти чуєш, що він каже?
- Ти чуєш, що він каже? - Ні.
Чому всміхаєшся і киваєш?
Мені байдуже, що він каже. Поглянь на нього. Він сексуальний.
Якби я сказав це про дівчину, ти б назвала мене маніяком.
Знаю. Несправедливі подвійні стандарти.
Неймовірно. Ти хочеш з ним переспати.
Можливо.
Там ведмідь убив дівчину. Не хвилюйтеся, ви в безпеці.
Вона хоче з тобою переспати!
Припини!
Що?
- Вона хоче з тобою переспати! - Замовкни!
Я нічого не чую. Так голосно. Чекай.
Кажу, вона хоче трахнути тебе!
Він пожартував.
Паршиво для мене.
Не пощастило.
Схоже, ви прикольні.
Ми з друзями живемо у чудовому місці.
Біля Мак-Наб Крік. Недоторкана природа.
Дістатися можна лише на човні.
Але, на щастя, у вас є знайомий з човном.
Це дуже мило звучить,
але всі наші речі у таборі, тож це...
Не бійтеся. В нас є зайвий намет.
- Відчуваєш запах? - Так.
Так гарно.
Чорт.
- У мене штани спадають. - Це неймовірно.
Так, я точно впишуся.
Люди, привіт!
- Знайомтеся, це мої нові друзі з... - Привіт!
- Огайо. - З Бостона.
- Огайо, Бостон. Круто. Ніколи там не був. - Привіт.
Привіт.
Я Дейзі.
Привіт. Я Поппі.
- Ще одна квітка. Сказитися. - Воу, сказитися.
Чекайте, ви пара?
- Просто друзі. - Друзі.
Платонічні попутники.
- Круто. - Круто.
Хочете покласти десь речі?
Беріть отам Чипів намет.
- А Чип не проти? - Ні.
Його заарештували.
Нам пощастило.
- Мій дім — твій дім. Ходімо. - Добре!
- Так. Ти класна. - Ваш дім.
- Твій, ваш. Те саме. - Добре.
Зараз буду.
Поппі, доведеться платити.
- Скільки? - Небагато.
- Запиши на мій рахунок. - Гаразд.
- Дякую. - Будь ласка.
Що ж, ми тут.
«Тут» — це де конкретно?
Де ми?
Там, куди нас занесло вітром, Алексе.
Бачиш, Дейзі пускає тобі бісики?
Думаю, вона під наркотиками.
Ти дуже милий чоловік.
Одне не виключає другого.
- Не знаю. - Алексе, ти у відпустці.
У відпустці люди роблять дурниці
з тими, кого більше не побачать.
Я не роблю дурниць.
Ну...
Може, Відпочинковий Алекс робить.
Хіба природа — це не диво?
Так спокійно, розумієш?
Тут так...
спокійно.
Так.
Усе гаразд?
Що смішного?
Усе гаразд?
Так.
Так, люди, хто хоче купатися голяка?
Алекс хоче.
Ні, Алекс не хоче.
Хоче.
Ти хочеш піти чи...
- Хочеш побачити мій намет? - Так.
Це тут.
Давай, Огайо.
Гаразд, я йду. Зробімо це.
Ого, ви всі роздягаєтеся, а до води ще так далеко.
Ти ж не будеш мене соромитися?
Побачимося у воді.
Так.
Гаразд.
Відпочинковий Алекс.
Давай!
Іду!
Відпочинковий Алекс.
Відпочинковий Алекс!
Давай!
Давай.
Боже.
- Страшне татуювання. - Ні.
Це «Мементо морі».
Латиною: «Пам'ятай, що маєш померти».
Бо ми помремо.
Ти помреш.
Круто.
Так.
Гей.
Привіт.
Нумо пірнати зі скелі!
Ти офігієш!
Гаразд.
Чекай. Я йду.
Чорт.
Поппі?
Усі намети однакові.
Поппі?
Вибачте.
Усе гаразд?
Ти сама не своя.
- Вибач. - Що?
- Ні. - Ні, скажи мені.
Я просто не можу перестати думати про смерть.
Так. Гаразд.
- Краще одягнути футболку? - Так!
Може, викинеш це з голови і відкриєшся тілом.
Поппі?
Поппі.
Здається, там твій друг.
Поппі.
Так, здається, йому потрібна моя допомога.
Я не знаю. Він не пропаде.
Він з Дейзі. Все добре.
Поппі!
А якщо він помре, бо я не пішла?
Може, настав його час.
Ні, я жартую.
Допоможи йому. Він не в порядку.
- Так, добре. - Так.
Алексе.
Чому ти голий?
Мій одяг у морі.
Що?
Мій одяг у морі.
Гаразд. Що ти хочеш від мене?
Мені потрібен одяг!
Негайно.
Гаразд.
Будь-який.
Вибач!
Що це взагалі таке?
Це ромпер. Це як комбінезон.
- На що ти дивишся? - Світиш дупою.
Ти накачаний?
Що?
Ні, замовкни.
Хто б міг подумати?
Відпочинковий Алекс носить жіночий одяг.
Що це?
Що... фу!
Огидно. Іди геть. Іди в намет.
- Не знаю, котрий намет наш. - Не знаю.
Гей, Поппі.
Що?
Вибач, що зіпсував тобі ніч з Баком.
Нічого ти не зіпсував.
Я все думала про похорон мого дідуся з відкритою труною.
Що?
Довга історія. Потім розповім.
Ти найдивніша з моїх друзів.
І не забувай про це.
А ми б дружили, якби не вчилися в одному коледжі?
Маєш на увазі...
після випуску?
Маю на увазі...
теоретично.
Якщо я не повернуся наступного семестру,
а за гроші на навчання зніму жахливу квартиру в Нью-Йорку,
піду стажеркою в журнал і працюватиму над блогом?
Це дуже конкретна теорія.
Чи побачу я тебе знову?
А давай так.
Щоліта,
де б ми не були,
що б ми не робили,
з ким би не були,
будемо їздити кудись у подорож.
Згода.
БАРСЕЛОНА
Як політ?
Було добре. Майже весь час проспав.
Мудро.
Хочеш, поїдемо разом на таксі?
Я орендував машину.
Круто.
Підвезти?
Не думала, що буде така спека.
Так. У Лінфілді теж спекотно.
Це найспекотніше літо за багато років.
Боже, Алексе. Це сумно.
Як ми стали людьми, які говорять про погоду?
Це означає, що ми офіційно дорослі?
Я зараз переробляю систему кондиціонування в моєму домі.
У тебе є будинок?
Насправді це будинок бабусі Бетті.
Залишила мені.
Бетті пішла?
Вона була старенька.
Пішла спокійно.
Можеш залишити.
Серйозно. Не треба заносити валізи.
- Займайся весіллям. - Все добре.
Отакої.
Тут як у сауні.
Пише, що 32 градуси. Це погано?
Це десь 90 за Фаренгейтом.
Так. Погано.
Гаразд, може, я відчиню вікна.
Або ні.
Залишу дуже поганий відгук після виїзду.
Здається, він зламався.
Ні, пише, що кондиціонер працює.
«Знижуйте температуру на один градус за раз і чекайте».
- Що це означає? - Не знаю, я читаю, що написано.
Гаразд.
Один градус за раз.
Чекай. Здається, щось вийшло.
Ні.
Слухай, ти не мусиш лишатися. Це надовго, тож...
Це казна-що. Я його полагоджу.
Кажу для протоколу: я не просила тебе це робити.
Якщо помреш від теплового удару,
це вплине на розсадку, і Девід розлютиться.
Авжеж. Принаймні повітря сухе.
Для волосся краще.
Так, точно.
Знаменита кульбабка Поппі.
Так.
У Новому Орлеані досі про це говорять.
ШІСТЬ ЛІТ ТОМУ
Торік у Напі було весело, але це щось неймовірне.
Джуліан дав список ресторанів, в які треба зайти.
Ви подивіться. План маршруту. Ти як не Поппі.
Це не маршрут. Можемо заходити в будь-якому порядку.
Один пубой змусив його повірити в бога.
Стосунки з кухарем мають свої переваги.
- Я радий, що він не проти нашої поїздки. - Літні подорожі не обговорюються.
Вип'ємо за це.
Я рада, що Алекс з Аспірантури не вбив Відпочинкового Алекса.
Жартуєш? Відпочинковий Алекс у доброму здоров'ї.
Дякую.
КАФЕ ДЮ МОНД
Добре.
Будьмо!
Боже мій милий.
Так. Смакота.
Може, треба було беньє з кавою
перед «ураганами».
- Ні, ми все зробили як слід. - Добре.
Беньє за рахунок закладу для закоханих. Гарного медового місяця.
Дякую!
Ні.
Гей.
Гей! Оце так збіг!
Нас теж закільцювали!
- Так мило. - Вітаємо вас.
Напої та чіпси за наш рахунок. Гарного медового місяця.
- Боже! Дякую! - Дуже дякую.
Ми щойно одружилися!
Що питимете?
- Джин з тоніком, будь ласка. - Ні, сер.
Ми будемо два сазеракі. Бо тема — це головне.
Так. Тема має значення.
- Так. - Це молодята, як і ми?
Боже мій. Авжеж. Любий, поглянь, хто тут.
Так. Це наші друзі з беньє.
Ледь упізнала тебе в цій милій перуці.
Я Стейсі Паґано. Це Боб.
Ґледіс Вівант.
А це мій чоловік... Кіт.
Як він зробив пропозицію?
Кіт повіз мене в Париж.
Сказав, що у відрядження. Хитрюга.
Тоді встав на одне коліно, а далі все як у тумані.
Робота в Парижі. Чим ти займаєшся, Кіт?
Я працюю в уряді.
Не соромся, любий. Їм можна довіряти.
Він з ЦРУ.
Оце так. І як воно?
Ну, багато переворотів.
Знаєте, убивств.
Нудна робота. Справді.
Але класні пільги.
Боже.
Це небезпечно?
Дрібниці порівняно з роботою Ґледіс на нафтових вишках.
Отакої. Ви надзвичайні.
Як познайомилися?
Це довга історія. Ми...
Я була у відпустці, так?
Кіт був під прикриттям
професійного танцівника.
Так, він вміє рухатися.
Ви б бачили наш перший весільний танець.
Кіт поставив всю хореографію.
Я б хотіла побачити. Маєте відео?
- Ні, на жаль. - Ні, але я зроблю краще.
Бармене, можна позичити допоміжний кабель?
Ґледіс, ніхто не хоче це бачити.
- Так. Ми хочемо. - Так.
Хочемо шоу.
Схоже, вони хочуть це побачити.
Дамо людям те, що вони хочуть.
Змусиш ту красуню чекати?
Так! Іди сюди!
Давай, Відпочинковий Алексе. Це все, на що ти здатний?
Гаразд.
Сама напросилася.
Добре!
Обожнюю, коли ти дивний.
Я дивний лише з тобою.
Боже мій.
Багацько алкоголю.
Як на мене, забагато.
Що ти про нього думаєш? Про Джуліана. Тільки чесно.
Ми проводили мало часу разом, коли я приїжджав у Нью-Йорк.
Але здається, він крутий.
Так, але він такий: «Я кохаю тебе. Ти моя доля».
Що це означає? Звідки ти знаєш?
У світі мільярд людей.
Що, він усіх їх бачив?
Ні, мабуть, це просто демонстрація любові.
Я зламана?
Не зламана. Просто перебірлива.
- Але тобі кохання дається так легко. - Що?
Ви із Сарою природні й ідеальні.
Поппі. Ми навіть не разом. Ми весь час розлучаємося.
Так, але завжди сходитеся.
Як магніти. Я як інший бік магніту.
Що ближче я до хлопця, то більше хочу його відштовхнути.
Гарно сказала. Це я придумала таке?
Гадаю, тебе потягне до потрібної людини у потрібний час.
Може, це Джуліан чи...
Ні!
Не думаю, що ми підходимо одне одному.
Можна чесно?
- Так? - Так.
Джуліан відстій.
- Це правда! - Так.
Так. Він відстій.
Називає мене Алом, йому тридцять років. Робить депіляцію пахв.
Я це тобі по секрету сказала.
Я помру самотньою, Алексе.
Гей...
Може, помремо самотніми разом?
Добре.
- Чорт. Усе гаразд? - Ні.
Ти як?
Боже мій. Кістка стирчить?
Ні, але ти могла вивихнути ногу.
Добре.
Можеш покотити мене вулицею? Було б класно.
Ні. Ось що ми зробимо.
Я тебе підніму й понесу до готелю
тільки якщо не називатимеш мене коником
і не горлатимеш: «Жени швидше!»
Звідки ти знав, що я хочу це зробити?
Бо я тебе знаю.
Гаразд. Давай.
- Готова? - Так.
Дякую.
- Я король світу! - Це не краще за коника.
Погнали!
- Боже! - Поппі.
Джуліане?
Друже, привіт.
Сюрприз.
Що?
- Привіт. - Що ти тут робиш?
Знайшов заміну на роботі.
Здивована?
Так. Дуже.
Я вам не заважаю?
- Ні, вона вивихнула... - Щиколотку.
Тому я ніс її.
Це медичне, не рекреаційне.
- Ти в порядку? - Так.
Я тобі писав.
Боже, вибач. Телефон розрядився кілька барів тому.
- Я принесу льоду. - Ні, не треба.
Далі я сам.
Добре, вона вся твоя.
Знаю.
Добраніч, Але.
На добраніч.
- Гей. - Ти підступний.
- Ця перука. - Тобі подобається?
- Дуже гарно. - Гарно, скажи?
Дуже гарно.
Ого.
Чорт!
- Що? - Чорт!
- Моя спина! Чорт. - Що? Алексе?
- Чорт. Моя спина. Спазм. - Гаразд.
Ти... можна?
- Не чіпай мене. - Гаразд.
- Вибач. Дякую.
Не знаю, що шукаю. Тобі потрібна шина? Це шина?
Що таке шина?
- Ні, мені треба подихати. - Гаразд.
- Допомогти спуститися зі стільця? - Ні. Так.
Добре.
- Обережно. - Тоді ти маєш зійти вниз.
- Хочеш сісти? - Так.
І... тачдаун.
- Вибач. - Дякую. Вибач.
Що сталося?
- Невдало сперся. - Невдало сперся?
Чорт, я що, вже старий?
Просунутий у часі.
Гаразд, може, в морозилці є пакет з льодом.
- Добре? - Так.
Вибач, що змусила пропустити дегустацію вина боярина.
Ти не змушувала.
Ти чітко сказала, що не потребуєш допомоги.
Моє его мене доконало.
Ти сам це сказав.
Ось.
Я знаю, що ми мало говорили останні кілька років,
але ти мав сказати мені про Бетті.
Знаю.
І про Сару.
Поговоримо про це, коли мені менше болітиме?
- Так. - Так.
Добре...
Я можу вести машину. Поїду.
Ні, тобі не можна за кермо.
І не треба тікати.
Я не змушуватиму говорити.
Обіцяєш?
Обіцяю.
Лишайся на ніч. Ляжеш на ліжко. Я спатиму на дивані.
- Не знаю, чи... - Відмов не приймаю.
Дякую.
Просто повертаю послугу за Норвегію.
Одна з моїх улюблених подорожей.
І моя.
ЧОТИРИ ЛІТА ТОМУ
Привіт.
Вибач, що пропустив твій дзвінок. Проходив перевірку.
Алексе...
Знаю, мій рейс за три години,
але я щойно захистив дисертацію
і ніколи ще так не радів відпустці.
Алексе, не ненавидь мене.
Я щойно прокинулася з лихоманкою.
Мені в житті не було так погано.
Ні.
Прошу, не змушуй почуватися ще гірше.
Ні, це...
Не проблема.
Справді. Все добре. Просто...
Я маю лише тиждень.
Але можемо поїхати до Норвегії наступного літа.
Ні! Алексе, R&R повністю все оплачує.
За все вже сплачено.
Їдь.
Я без тебе не поїду.
Чому? Якщо не хочеш сам, запроси ще когось.
Запроси Сару.
З цим покінчено.
Але ти завжди це кажеш,
а тоді ви очікувано знову сходитеся.
Я знаю, але...
Цього разу якесь інакше відчуття.
Це ще одна причина, чому я так радів Норвегії.
Чорт.
Пробач, Алексе.
Не треба. Справді.
Просто одужуй.
Сідай у літак, Алексе.
Гаразд.
Бувай.
Ох, Поппі.
Здається, це сон.
Не сон, але ти вся гориш.
Але ти в Норвегії.
Як бачиш, ні.
Повертайся в ліжко. Спробуємо збити температуру.
Але як ти маєш... Ти спізнишся на рейс.
Спізнився ще дві години тому. Давай.
Але ти маєш бути в Норвегії.
Який сенс бути в Норвегії, якщо там немає тебе?
Я хотіла повести тебе у довбаний льодовий готель.
Ну, можемо потім запхати голови у морозилку
і вдати що ми там.
- Ні. - Давай.
Лягай.
Гаразд.
Я тебе заражу.
У мене цілий тиждень вільний.
Постарайся.
Я на тебе не заслуговую.
Знаю.
Курячий суп з локшиною?
Курячий суп з локшиною.
Ти бігав?
Божевільний.
Ігноруєш мене?
Алексе.
Агов. Алексе!
Отакої. Алексе. Агов! Алексе!
Вибач!
Чорт, вибач. Ти мене налякала.
- Вони добре ізолюють звук. - Так.
- Доброго ранку. - Доброго ранку.
Як спала?
Було дуже затишно.
Наче мене кремують.
Аналогічно.
Ти бігав? А твоя спина?
Ні, все добре. Це розслаблює.
Це ти так думаєш,
але я жодного разу не бігала, а спина в нормі.
Вибач, ви жодного разу не бігала?
Ледь не завалила фізкультуру. З принципу.
На. Зробив кави.
Дякую.
Не знаю, які в тебе на сьогодні плани, але...
може, прийдеш на репетиційну вечерю?
Мене запросили?
Хіба це не сімейна подія до весілля?
Так, але...
Поппі, ти фактично сім'я.
Думаю, Девід хотів би, щоб ти прийшла.
Добре.
- Привіт. - Привіт.
Відколи ти так по-модному вчасно?
Відколи це ти так по-модному вбраний?
Ти прекрасна.
Дякую.
Це міс Поппі Райт?
Дайте обійму, містере Нільсене. Боже!
Я скучила!
Мої вітання.
Дякую.
Чому я не бачу тебе в Лінфілді?
Бо її нізащо туди не затягнеш, тату.
Ваш син брехун і боягуз. Я обожнюю Лінфілд.
Треба взагалі зробити татуювання з Лінфілдом. Ви з нами, Ед?
- Що тут відбувається? - Девіде!
Боже милий!
Ми з вашим татом робимо татуювання на дупі.
- Алекс ще не вирішив. - Тому я хотів, щоб ти приїхала.
У тебе... неймовірний вигляд.
Тепер ти маєш познайомитися...
Наме, привіт!
Нарешті!
Ні, ти маєш рацію.
Алекс ніколи б не поліз купатися голим.
Але Відпочинковий Алекс...
Хочу прояснити.
Завтра на весіллі обов'язковий дрескод.
Прошу, поважайте це.
Не треба слів, які не можна взяти назад.
Дякую.
Я не знайомий із цим «Відпочинковим Алексом».
Шкода. Він прикольний.
Якось заскочила його за примірянням мого комбінезона.
Так, це геть вирвано з контексту.
Хочеш, я розповім контекст?
Фото або нічого не було.
Я такий радий, що ти вирвалася з роботи.
До Греції можна будь-коли.
Дякую, що провів додому.
Що ж, побачимося завтра.
Чому ти приїхала?
Тобто?
Ти сказала, що R&R все одно відправив тебе у Барселону.
Це ж була неправда?
Скучила за найкращим другом.
Я теж скучив.
Я просто хотіла б...
повернутися до стану речей перед Тосканою.
Не думаю, що це можливо.
Ну, до завтра.
ДВА ЛІТА ТОМУ
Отакої.
Він...
величезний.
Отакої.
Привіт!
- Ось і вони. - Приїхали!
- Так! - Поппі, це Сара.
- Саро, це Поппі. - Привіт.
- Привіт.
- Боже, це... - О! Так дивно.
- Я тебе наче знаю. - Аналогічно.
Невже я нарешті познайомилася зі знаменитою Поппі?
Це дивовижне місце.
- Дякую, що дозволила приїхати. - Ні.
Дякую R&R. Я нічим це не заслужила.
- Привіт! Гей. - Бенвенуто.
Це Трей.
- Привіт, Трею. - Привіт.
Я чув багато хорошого.
Він люб'язний. Я лише скаржуся на тебе.
Ходімо подивитесь.
Всередині справді неймовірно.
Припини!
- Будьмо! - Будьмо!
Смачно.
Розкішна тарілка.
Здається, тут вісім видів сиру.
- Клас. - Ого. Круто.
Якщо перепробуєте всі, зробимо рейтинг.
Рейтинг?
- Я перестаралася. - Ні.
Просто тішуся, що ми тут усі разом.
Думаю, що ми надто довго збиралися.
Із тобою тут буде трохи дико. Кому Алекс постійно писатиме?
Вино добре? У мене є шаблі. Тобі сподобалося в Напі.
Смачне було.
Ні, це чудове.
Гаразд.
Я кілька років був професійним серфером.
Потім мої фото почали часто публікувати.
Пішов фрілансером у R&R.
Тепер подорожую світом з коханою. А рахунок оплачують за мене.
Непогано.
Ніколи не чула про такі роботи.
Подам до суду на шкільного консультанта.
У тебе теж чудова робота. Сімейна справа, так?
Так, не хочу набридати. Це не так круто, як у вас.
Нам з Поппі було б нестерпно сидіти на одному місці.
Іпотека. Поштова скринька.
Не маєте поштової скриньки?
У нас жага подорожей.
Тому нам добре разом.
Ми кочівники, друже.
Хіба ні?
Ну, все.
Я приберу зі столу.
Я чудова господиня.
Я б здурів від такого життя.
Що?
Ти любиш дивитися нові місця.
Так.
Але мені також подобається повертатися додому.
Тому ці подорожі такі особливі.
Ти повертаєшся додому.
Що не так з домом?
Цілковито згодна.
Подаси мені?
Твій друг Алекс трохи зануда, правда?
Я жартую. Облиш.
- З тобою все гаразд? - Мені треба вийти.
Ти щойно зайшла.
Мені зле. Краще піду спати.
Гаразд.
Чорт.
Вони розійдуться.
Тобто?
Вони кочівники.
Дай вгадаю.
Так, вона панікує.
Боже.
Мабуть, піду гляну, як вона.
Так, звісно. Іди глянь, як твоя подруга.
- Так? - Так.
Я лягаю спати.
- Гаразд. - Так.
- Кохаю тебе. - Цьом. Кохаю тебе.
- Гаразд. - Бувай.
- Вибач. - Все гаразд.
- Вибач. - Що таке? Що сталося?
Здається, я вагітна.
Це паршиво.
Не знаю, що робити.
Чому Трей не з тобою?
Я йому не сказала.
Треба зробити тест.
Негативний.
Гей.
Це ж добре, хіба ні?
Ні, мені полегшало. Я просто...
налякана.
Так. Усе гаразд.
Усе гаразд.
Дихай, добре?
Просто дихай.
Я тут.
Я з тобою, добре?
Я завжди з тобою.
Чекай.
Вибач.
Що це було?
Я не хотіла.
Я просто збентежена, і...
все заплуталося.
Але я не хотіла.
Хто я для тебе?
Ти мій друг.
Мій найкращий друг.
Я не хочу це псувати.
Вибач.
Ні.
Усе нормально.
Іди сюди!
Що?
Виходь! Неси сюди свою дупу!
- Гаразд. - Це божевілля!
Чекай, люба. Ти маєш це побачити.
Давай!
- Що? - Глянь!
Боже.
Я погодилася!
Сказитися.
Він освідчився на найпрекраснішому місці на прогулянці.
Такий романтик.
Боже мій!
Друзі, мої вітання! Що?
Дякую! Я така щаслива!
- Дякую. Дякую. - Чекай.
Ти вранці виходив по обручку?
Ні, вона в мене давно.
Просто... чекав слушної миті.
Ну ж бо, дівчино. Покажи обручку.
Давай.
Божечки!
Я рада за вас.
Справді.
Дякую.
Це була слушна мить.
Який план? Що робитимете?
Залишимося у Лінфілді.
Що?
А твоя докторантура?
Як щодо викладання в Європі?
Чи в Нью-Йорку?
- Ти казав, це твоя мрія. - Так.
- То що ти робитимеш у Лінфілді? - Викладатиму у школі.
Сарі відійде батькова фірма з нерухомості.
Як це стосується твоїх бажань?
Ну...
Я хочу стабільні стосунки, сповнені кохання.
Іноді це вимагає жертв.
Це називається компроміс.
Алексе, по-моєму, це означає підлаштуватися.
Так.
Ти так думаєш, бо живеш у країні фантазій, Поппі.
Завжди тікаєш у нові місця.
До нових друзів.
Нових контактів.
А ми із Сарою будуємо дещо разом.
Щось справжнє.
Схоже, цього хоче Сара.
Цього хочу я.
Гадаю, це наша остання спільна подорож.
Я не хочу вертатися до того, що було до Тоскани.
Мені це не підходить.
Тут занадто спекотно.
Я не можу зараз про це говорити.
Мені тут навіть дихати важко.
Мені потрібне...
повітря.
Ти мене чула?
Чула.
Чому ви із Сарою порвали?
- Багато причин. - Це така маячня.
Коли ми бачилися востаннє, ти заручився.
Потім два роки мене ігнорував.
А тоді розірвав заручини.
- І не можеш нічого сказати. - Що ти хочеш почути?
Я хочу почути, що я не винна.
Скажи, що ти не через мене неодружений.
Скажи, що це не через мене.
Звісно, це через тебе.
Так.
Що ти робиш?
Поппі.
- Поппі, що ти робиш? - Мені треба повітря!
Поппі.
Я напартачила, ясно?
Хай що між нами, хай хто ми одне одному, я забагато просила.
Друзі не мають стільки вимагати.
Я не хочу бути твоїм довбаним другом!
Я хочу тебе.
Але ти ніколи не знаєш, чого хочеш.
Я теж тебе хочу.
- Ти не серйозно. - Мені краще знати.
Чому я тут, по-твоєму?
Бо кохаю тебе.
Відколи?
Мабуть, завжди кохала.
Ти пропустив пробіжку.
Не хотів тебе лишати.
Ніколи не хочу.
Тож...
який сьогоднішній маршрут?
Зімпровізуємо.
Застібнеш сукню?
Ні.
Чи ви, Наме й Девіде,
берете один одного за законного чоловіка?
- Без сумніву. - Точно. Так.
А зараз владою, даною мені,
оголошую вас законним подружжям.
Можете поцілувати свого чоловіка.
Неймовірна дівчина.
Так.
Тож...
Що далі?
Після цього?
Гадаю,
трохи солодких...
любощів під кондиціонером.
Так.
Але після цього?
Ти б хотіла жити в Лінфілді?
Чи в Нью-Йорку?
Що?
А нам треба зараз про це говорити?
Ну, ти за шість годин стрибнеш у літак, тож...
Але я подзвоню тобі з Нью-Йорка.
Знаю.
Але зараз ми тут, тож...
можемо просто домовитися про терміни.
Не псуй цю мить плануванням.
Гей, я жартую.
Я просто... Давай просто...
насолоджуватися вечором.
Про реальне життя поговоримо потім.
Це і є реальне життя.
Хіба що для тебе це ще одна відпустка.
Ні. Чекай, добре.
Алексе, просто...
дай мені хвилинку, розумієш?
Це сталося щойно.
Вибач, якщо мені потрібен час, щоб просто...
все обміркувати.
Як це може бути, що ти досі не знаєш, чого хочеш?
Ти завжди тікатимеш.
Це краще, ніж вичікувати у Лінфілді.
Чого?
Ні, не знаю. Чого?
Я чекав на тебе.
Нічого не вийде.
Ні зараз, ні через десять років.
Поки ти — це ти, а я — це я.
- Це... - Чекай, Алексе.
Я тебе кохаю.
Я теж тебе кохаю.
Але...
з любов'ю в нас проблем не було.
Поппі Райт?
Боже мій.
- Саро. Привіт. - Привіт.
Коли це сталося?
Десь рік тому.
Я б поговорила, але я біжу на передполітну перевірку.
- Але дуже рада тебе бачити. - Так.
Саро, стривай.
Я в усьому була недбала.
Моя дружба з Алексом...
була нечесною щодо тебе.
Вибач.
Я довго звинувачувала тебе у наших проблемах.
Думала, все б владналося, якби ти зникла.
Ти зникла, але чомусь мої стосунки ще більше зіпсувалися.
Але, якщо чесно, ти зробила мені послугу.
Я думала, що знаю, чого хочу в житті.
А я гадки не мала.
Бувай, Поппі.
Це не працює,
правда?
«Я маю зупинитись.
Маю побути трохи на одному місці.
Більшості потрібен відпочинок від життя.
Для мене це не було проблемою.
Мені потрібне саме життя».
Це найкраще, що ти написала за рік.
Не можу повірити, що це заява на звільнення.
Вибач.
Усе гаразд. Не хвилюйся.
Я не благатиму залишитися.
Надто багато людей хочуть цю роботу. Буде нечесно.
І я не хочу, щоб ти була тут попри небажання.
Знаю.
Я кажу це не як керівниця, а як твоя...
фанатка.
Прошу, пиши далі.
Хай навіть не тут. Особливо якщо не тут.
Гадаю, це може бути чимось.
Куди поїде дівчина, яка скрізь побувала?
Якби ти міг бути опинитися де завгодно, куди б поїхав?
Ти була у Лінфілді, Огайо?
Боже, ні.
А що? Я щось пропустила?
Навряд.
Але я, здається, так.
Алексе?
Чекай, Алексе!
Алексе! Стривай!
Алексе!
Ненавиджу бігати.
Алексе!
Алексе! Ні, Алексе!
Алексе!
Боже мій.
- Поппі? - Я просто...
Що ти тут робиш?
Можеш там сказати?
Мені завжди здавалося, що...
якщо засиджуся на одному місці,
всі побачать, що мене забагато.
Навіть ти.
Тож тиждень на рік з тобою —
це було безпечно.
Я думала, це все, що я можу мати.
Але я тебе кохаю.
Завжди кохатиму.
Немає жодної речі у житті,
від якої я не відмовлюся...
щоб побудувати з тобою щось нове.
Бо...
коли я сумую чи хворію...
я хочу лише тебе.
А коли щаслива, ти робиш мене набагато щасливішою.
Мені доведеться багато з чим розібратись,
але одне я знаю напевно:
моє місце там, де ти,
де б ти не був.
Ти для мене не відпочинок, Алексе. Ти мій дім.
Думаю, я для тебе теж.
Можеш...
Можеш говорити.
Будь ласка, кажи.
Що будемо робити?
Байдуже, головне, щоб з тобою.
НАСТУПНОГО ЛІТА
Коли люди думають про дім,
вони думають про місце, де живуть,
чи місце, де вони виросли.
Кенні Джі, ні. Не ображай брата.
У тих місцях я не почувалася вдома.
Чекай.
Ти викладаєш в коледжі Сари Лоуренс?
Облиш. Це ти мені купила. Не глузуй.
Люблю дух коледжу.
Який, кажеш, талісман? Сари Лоуренс, що б'ються?
Грифони.
- Подай, будь ласка, масло. - Зараз.
Більшу частину життя я шукала своє місце.
Повірте, де я тільки не шукала.
Але між пошуком і втечею тонка межа.
Гей, лялечко.
Тож після всіх пошуків я збагнула наступне.
Привіт, Кенні Джі.
Дім — це місце, де ти можеш бути повністю собою.
Дім узагалі не має бути якимось місцем.
Байдуже, куди ти їдеш і що робиш.
З людиною, яка кохає тебе такою, яка ти є,
ти завжди вдома.
Навіть у відпустці.
ЛЮДИ, ЯКИХ МИ ЗУСТРІЧАЄМО У ВІДПУСТЦІ
ЗА МОТИВАМИ КНИГИ ЕМІЛІ ГЕНРІ
Переклад субтитрів: Надія Сисюк