Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
În vacanță,
poți fi oricine îți dorești.
Poți face orice îți dorești.
Poți sta o zi întreagă la plajă.
Să ai parte doar de razele soarelui și de cerul senin.
Sau o vacanță te schimbă într-o altă variantă a ta.
Fiindcă, în vacanță, intri în vorbă cu alți călători.
...la părinții lui.
Ești mai deschisă, mai încrezătoare.
Scuze.
Știi cum e? În vacanță, ești liberă. Liberă să-ți hrănești sufletul.
Liberă să-ți urmezi inima.
Și poate că vei fi dată pe spate de către un străin chipeș.
Sau poate că ai parte doar de pauza de care aveai nevoie.
Fiindcă e minunat să fii singură în vacanță.
Fără angajamente.
Fără așteptări.
Se poate întâmpla orice.
Ești liberă, mai știi?
Liberă să aluneci în duș.
Și să zaci moartă cu zilele pentru că ai pus semnul: „Nu deranjați!”
Cadavrul ți se descompune încet, până când o menajeră simte putre...
Poppy!
Swapna!
Cumva am văzut cuvintele
„se descompune încet” pe ecranul tău?
Nu.
Ei bine, da.
Dar eu doar... Încercam ceva diferit.
Și nu e gata, nici pe departe. E doar...
Face parte din procedeul meu de lucru.
- E cam tulburător. - Așa e.
Dar călătoritul nu ți se pare puțin
singuratic?
Poppy, să-ți amintesc
că tu îți câștigi existența mergând în vacanțe?
Unii ar ucide pentru slujba asta.
Acum cinci ani, tu mi-ai spus că ai ucide pentru slujba asta.
- Știu. - Atunci, așa să scrii!
Fă-mă să mor de invidie
pentru viața ta modernă și lipsită de griji!
Dacă nu-mi vine să-mi părăsesc soțul și copiii
după ce-ți citesc articolul, înseamnă că nu l-ai scris bine, da?
Bine.
VARA ACEASTA
Da, m-am întors în America teafără și nevătămată.
Poppy! Nu știam că te-ai întors.
Îmi pare rău că n-am sunat. Știu.
Cum sunt plantele?
Cum sunt plantele mele?
Mamă, e un masacru.
Ar trebui să fiu judecată pentru cât au suferit.
Pot găti ceva doar cu o limetă zbârcită, sos iute,
muștar și nimic altceva?
Ce? Nu.
Cum a fost călătoria?
Trebuie să închid. Te iubesc.
David, care-i treaba?
Care-i treaba? Mă însor în Barcelona.
Da, am auzit. Felicitări!
Tu de ce n-ai răspuns?
Ți-am trimis invitație acum câteva luni.
Fir-ar!
Îmi pare rău.
Am fost la Praga.
Apoi, Kyoto și...
Trebuie să verific toată corespondența fiindcă, știi...
Dar e în regulă, am găsit-o.
EȘTI INVITATĂ LA NUNTĂ
Frumos!
La naiba, e weekendul ăsta?
Scuze, David. Nu cred că pot.
Mereu ai reducere la bilete de avion. Hai!
Nu e vorba despre asta.
Trebuie să merg în Santorini la inaugurarea unui hotel.
Huo!
Totodată, nu cred că Sarah și Alex m-ar vrea acolo.
Stai, nu ți-a spus? S-au despărțit.
Știam că e ceva ciudat între voi. Dar nici chiar așa.
Nici eu.
Erați cei mai buni prieteni. Vă descurcați.
Avem bar cu de toate.
- Cine e? - E Poppy.
- Bună! - Nam te salută.
Bună, Nam!
Poppy, te rog, te vrem la nuntă. Îmi faci familia mai distractivă.
Vreau să vii. Uită de situația ta cu Alex!
Bine? Vino mai repede la Barcelona!
David, e...
Alo? David?
David?
ALEXANDER CEL MAI MARE
Alex?
Bună!
ACUM NOUĂ VERI
Bună!
Eu sunt Poppy. Iar tu ești Alex, logic.
Ești la facultatea din Boston?
Glumesc. Ador spiritul școlăresc.
Hai, Eagles? Așa se cheamă? Jur, învăț tot aici.
Mersi că mă duci! E mult mai bine decât cu autobuzul.
Nu-mi vine să cred că mai e cineva aici din Linfield, Ohio
și că nu ne-am întâlnit.
Știu că ai fost la West Linfield și eu, la East Linfield,
dar tot e nebunesc.
Ce întâlnire improbabilă, nu? Ce bine că Bonnie a zis să caut o mașină!
Ai întârziat o oră.
N-ai zis pe la opt?
E nouă.
- Și n-aș zice „pe la.” - Scuze, am greșit.
Mi-am luat mâncare. Fac urât la foame.
Ce faci?
Mi-ai blocat toată luneta, deci...
- Vai! Ești bine? - Da.
Ce tare ai dat!
Am crezut că nu mă mai iei cu tine.
Nu, vreau doar să pornim. E mult de mers. Vreau să evit aglomerația.
Frate, va fi bine.
Povestește-mi totul! De la început.
Te-ai născut în Linfield?
Natural? Cezariană?
Știu că ești supărat, dar, după ce guști acest burrito,
vei ști că a meritat.
- Ți-am luat și ție. - Nu vreau să fac mizerie.
Pot să-l țin eu așa, ca tu să muști.
Nu, mersi. Serios.
Bine. Tu pierzi, pe bune. E cel mai bun...
Am o idee. Hai să păstrăm liniștea!
Merge un sos picant.
Poți să nu...
Sosul îl face și mai bun.
E picant!
Cred că am exagerat.
Asta îi va tăia iuțeala.
- Scuze, poți să ai grijă cu aia? - Da, frate.
Băga-mi-aș!
Dacă te-ai putea duce oriunde, unde te-ai duce?
Chiar acum?
Linfield, Ohio. Vom întârzia patru ore.
Știi zicala.
Patru ore întârziere spre Linfield, patru ore bune.
Ce? Cine spune asta? Ce e rău la Linfield?
Totul.
- Linfield a fost un loc bun de copilărit. - Ba nu.
E rândul meu. Aleg Parisul.
Să beau o cafea.
Cu o țigară la o cafenea.
- Fumezi? - Nu.
Dacă aș fi în Paris, da.
Bine, e rândul tău. Și nu spune Linfield!
În Boston, cred.
Ce plictisitor! Japonia e numărul doi.
Bine.
Canada.
Recapitulăm, primele tale trei variante sunt:
unde mergem, de unde am plecat
și varianta mai politicoasă a SUA?
- Vrei să punem muzică? - Da!
Aș fi onorată.
- Doamne! Scuze. Mă descurc. - Ai grijă! Bun.
Urăști piesa asta. Cum e posibil?
Partea cu saxofonul.
Ce ai împotriva saxofonului?
Zi-mi o piesă care a fost îmbunătățită de notele unui saxofon! Doar una.
Pot să-ți spun câteva sute.
- Da. - Numai de la Kenny G.
- Cred că glumești. - Ce mai urăști?
- Haide! - Șlapii.
- Șlapii? - Da.
- Bine. - Colindele.
- Ce? - Emisiuni TV.
Ținutul de mână.
Eu le iubesc pe toate.
- Da, sigur că iubești totul. - Da.
De fapt, nu. Urăsc să alerg.
Ce?
Ador să alerg.
Să recunoaștem, Alex! Noi doi n-am putea forma un cuplu.
Am iubită, deci...
Ce tare!
Tot ne putem bucura de...
„sexofon.”
APROZARUL LUI GENE
Mă duc să iau o cafea. Vrei ceva?
- Nu. - Bine.
Ce faci?
Nu e grozavă?
E o fântână.
E o fântână a dorințelor,
lângă o benzinărie în mijlocul pustietății.
Îți pui o dorință?
Nu am bani.
Mersi.
Rândul tău.
- Nu am altă monedă. - De ce n-ai zis așa?
- Ți-am furat dorința. - Nu-i nimic. Hai!
- Vrei să știi ce mi-am dorit? - Nu merge așa.
Haide!
- Dar vreau să-ți spun. - Nu.
Ce?
- Ai încuiat mașina? - Da.
Ca să n-o fure cineva. Credeam că ai cheile la tine.
- Doamne! - Eu...
Nu.
DESCHIS
Cei de la Asistența Rutieră n-or fi venit fiindcă și-au încuiat cheile în mașină.
Și ei pe cine să sune?
Ultra-asistența?
MOTELUL GREEN SPRINGS
IEȘIRE
Bună!
Cele mai bune camere, vă rog!
Cele mai ieftine.
Aveți noroc. Avem două camere libere.
Camera 106 și...
Stați așa!
Phil, cum a rămas cu acea pată mare din camera 108?
- Rămâne 106. - Rămâne 106.
Da.
Tată, nu e nevoie să conduci cinci ore ca să mă iei din Pennsylvania.
Da, abia aștept să te văd.
Da. Alex e bărbat.
Sunt 95% sigură că nu e ucigaș.
De fapt...
Iubita lui Alex, Alex e ucigaș?
- Glumește. Ignor-o! - A evitat întrebarea.
Voi dormi pe podea. Promit.
E fecioară, cred că nu.
- Ne vedem mâine. Pa! - Bine. Te iubesc. Pa!
- Deci iubita ta e din Linfield? - Da.
Iubiți din liceu?
Bravo vouă!
Da, avem aceleași gusturi. Familiile noastre se cunosc. E frumos.
Dacă mama ta o place, e de păstrat.
Mama nu a cunoscut-o pe Sarah.
A murit când eram mic.
Fir-ar!
Probabil că ți-a fost foarte greu.
Eu și fratele meu eram mici.
Mai mult a suferit tata.
I-a luat mult să revină
la normal.
Bunica ne-a ajutat mult.
- Sigur nu vrei să dormim invers? - Nu, e bine.
Bine.
Care-i faza cu tine și Linfield?
Ne-am mutat când aveam 11 ani.
Și eram foarte singură.
Mereu eram exclusă.
Într-un final, m-am dus la o petrecere.
Chiar înainte de liceu.
Am jucat „Șapte minute în rai”.
Brian Kelvey m-a sărutat.
O experiență oribilă.
A doua zi, la școală,
toți râdeau de mine.
Se pare...
că se lăudase că i-am supt-o.
Următorii trei ani, mi s-a spus Porno Poppy.
Groaznic.
Dă-i naibii!
Asta e problema cu orașele mici.
Ți se pune o etichetă și gata.
De asta vreau să călătoresc.
Poți fi cine vrei să fii, nu cine se spune că ești.
Nu știu dacă te ajută cu ceva,
dar eu nu ți-aș fi spus așa.
Îmi vine să te cred.
Mulțumesc.
Pentru ce?
Pentru că ești primul care află povestea și nu întreabă dacă am făcut asta.
Noapte bună, Poppy!
Noapte bună, Alex!
Nu pot să cred că ai alergat dimineață.
Credeam că ai plecat.
Era cât pe ce să opresc vreun camionagiu drogat.
Unul drogat. Bine gândit! Conduce mai repede.
Oricum, mă bucur că nu te-am făcut să mă părăsești.
Ești înfricoșătoare, dar ai un metru și un scuipat.
- Nu mă sperii. - Alo!
Sunt mică, dar feroce.
Ești o luptătoare mică.
Stai!
Mi-a plăcut asta.
Având în vedere ultimele 24 de ore,
ce părere are Alex Nilsen despre călătorii?
Le iubește sau le urăște?
Nu prea am călătorit nicăieri.
Dar, azi-dimineață,
am văzut un răsărit minunat într-un loc în care n-am mai fost.
Nu l-aș fi văzut, dacă totul ar fi mers conform planului...
Deci le iubesc.
Așa cred.
Bine.
Facem un mic ocol spre Canada acum? Știu că e în capul listei tale.
Întâi, să ne împrietenim!
Corect.
Prietenii nu dau mâna.
Frumos!
Asta-i tot ce puteți?
Fesierii sus!
Țineți-o tot așa!
Nu pot merge la nuntă.
Nu?
Așa e.
Ar fi o nebunie.
Exact.
Trebuie să merg și în Santorini, nici n-am de inventat o scuză.
- Am deja una. - Da.
Înapoi pe șa!
Slavă Domnului!
Dar poate că universul îmi dă un semn.
Nici gând.
- Rutina te face să tânjești după trecut. - Ce?
Îți dorești să te întorci în timp ca să repari o prietenie care te-a rănit!
Ai fost cam dură.
- Îmi faci probleme. - Suntem la grădiniță?
Nu ne aude nimeni.
Toată lumea vă aude.
Sus! Putere maximă!
Acum!
Piere cheful de vorbă, nu?
Pe bune? Ca...
- La naiba cu asta! - Știu, nu?
E o tortură și e scumpă, dar mă întorc luni.
Ce faci?
- Îl voi suna pe Alex. - Acum?
Adrenalina de după antrenament. Dacă aștept, dispare.
Îi voi spune că nu merg.
- Ca să nu se învinovățească. - Da, sigur.
Sună.
Cum ai făcut chestia cu piciorul?
- Mișcă și trage! - Asta fac.
Mișcă...
Alo?
- Ajută-mă! Îl mișc. - Mai tare!
Trag.
Alo?
- Poppy? - Ce?
Scuze, cine e?
Tu m-ai sunat.
Pe difuzor!
Da, așa e.
E vorba despre nunta fratelui meu?
Da. Uite care-i treaba!
Problema e că lucrez în weekendul ăsta, deci...
Bine.
Da, bine. Cred că așa e cel mai bine.
E cel mai bine?
Adică David se stresează cu organizarea locurilor la mese, deci...
Unde te trimite R&R de data asta?
Santorini.
- Poppy... - Barcelona.
- Ce? - Dă-mi ăla!
Da, e ciudat. E o coincidență nebunească.
R&R face un material despre Barcelona.
- Pe bune? - Și pot participa la nuntă.
Bine. Tare.
- Ce naiba faci? - Nu știu!
- Ce faci? - Așa mi-a venit!
Spune-i că pleci în Santorini de fapt...
Mai ești la telefon?
- Da, dar... - Taci!
Abia aștept să ne vedem, amice.
Amice?
Bine, ne vedem
în curând.
Pa!
În adâncul meu, știam că asta se va întâmpla.
Unde e nunta asta? Spune un loc drăguț!
Barcelona.
Bine, atunci aștept un articol despre destinații de nuntă în Barcelona
când te întorci.
Mulțumesc.
- În ultima vreme, am fost... - Varză?
- Da. - Da.
Dar cred că asta ar putea să mă ajute cu asta.
Bine.
Mi-e dor de scriitoarea mea favorită.
Du-te!
Bine.
Bună!
- Bună! - Alex.
Nu mă așteptam să te văd încă.
Da, acum am aterizat.
Cântai destul de tare.
Da, geanta mea a ieșit prima...
E prima dată, deci...
Tare.
Nu ne-am văzut de mult.
Au trecut vreo doi ani.
Ei bine...
Îmi oferi o strângere de mână.
Nu știam...
ce se cuvine.
E ciudat. Mi-e greu să nu te îmbrățișez.
Pentru că vin dintr-o familie care îmbrățișează.
Știu.
ACUM OPT VERI
Bună! Sunteți dl Wright. Eu sunt...
Alex! Vino aici.
Vino aici!
Scumpo?
A venit Alex. Pot să intru?
Dacă aș zice nu, te-ar opri asta?
Ce?
Iată!
Ce naiba? Alea-s prezervative?
Dacă vrei, îți arăt pe o banană.
Nu, mamă. Nu vreau.
Vreau doar să vă protejați, atâta tot.
De câte ori să-ți spun? Nu suntem...
Eu și Alex suntem doar prieteni.
Nu scutura cutia cu prezervative ca să te faci înțeleasă!
Te rog, încetează!
Mamă, mă disperi.
Mamă! Bine, Wanda!
N-ai zis că Alex s-a despărțit de iubită?
Da, ea s-a despărțit de el,
de asta mergem în excursie, ca să-și ia gândul de la asta.
Nu e genul meu, eu nu-s genul lui, nu ne trebuie prezervative.
Și sigur nu ne trebuie 500 fiindcă nu suntem o armată.
Nu-s sintetice.
Doamne!
Sincer, pare că are emoții.
N-ai emoții pentru o excursie cu o prietenă. Crede-mă! Am experiență.
Mamă, are emoții pentru zborul cu avionul,
pentru că n-a mai zburat.
Nu-ți găsești locul deloc.
Cred că știu ce se petrece.
E prima oară?
Poppy v-a spus?
Nu era nevoie. Se vede pe fața ta.
E mare lucru ce faceți voi.
Asta am zis și eu, iar Poppy a râs de mine.
- Nu e frumos. - Nu?
Zice că oamenii fac asta mereu.
E adevărat, dar nu înseamnă că prima oară e ușor.
Da, tot citesc despre întregul proces ca să mă liniștesc.
Dar, citind, aflu câte lucruri pot merge prost.
Cum ar fi?
Uneori,
e în picaj.
Fără motiv. Defecțiune mecanică.
Da, sigur.
Se poate întâmpla.
Dar ești tânăr, nu prea sunt șanse să ți se întâmple asta.
Șansele cresc odată cu vârsta.
Ești tânăr. Nu trebuie să-ți afecteze încrederea.
Nu e asta. Nu vreau să mor.
De ce ai muri?
Ai probleme cu inima?
Despre ce credeți că vorbim?
Sex. Tu despre ce crezi că vorbim?
Nu.
Nu, domnule. Nu asta. Nu, eu și Poppy nu facem asta.
De ce ați crede asta?
Ai loc pentru cutia mare de prezervative care ne trebuie pentru sex?
Poppy, îl stânjenești.
Și eu am emoții în avion,
dar am niște betablocante de la o amică, Rita,
care merge în Mexic pentru fațete. Acolo-s mai ieftine.
Trebuie să iei două din astea la decolare.
Pastile și prezervative.
Am terminat treaba.
Alex!
Auzi? Alex!
Alex! Trezește-te! Haide!
Bine. Jur că nu e mort. A luat pastile.
Nu genul ăla de pastile.
I le-a dat mama. Sunt din Mexic.
Alex!
„Squamish e capitala campingului în Canada.
Pentru o excursie minunată, vă sugerăm următorul itinerar:
Vizitați cascada Shannon, urcați pe vârful Chief pentru priveliște
și încheiați călătoria cu o vizită la Centrul Cultural Lil'wat.”
Scrie și când să mergem la toaletă sau alegem singuri?
- Care-i problema cu itinerarul? - Toți se vor lua după el.
Și așa, vom avea aceleași experiențe și aceleași fotografii.
Eu zic să improvizăm.
Să improvizăm?
Să fim purtați de soartă.
Ce-i aici?
N-ai nimic.
E o fereastră.
Dacă stai așa toată noaptea, mie-mi convine.
Nu-i nevoie de bețe.
Măi!
Ți-am spus.
E un foc bun.
- E un foc bun. - Bravo!
SILVER PINE TÂRGUL DE SUVENIRE DIN SQUAMISH
Vezi?
Ți-am spus eu.
- Ce ți-am spus? - E destul de tare.
Ce drăguț!
- Bună! - Bună!
- Așa da. - Da.
Un suvenir bun de cărat.
O sculptură uriașă care-ți încape în geantă.
Ăla îmi vorbește.
„Ia-mă acasă!”
Poppy, gândește-te la asta măcar două secunde!
E gigantic. Cum îl ducem acasă?
Alex!
când arta îți vorbește,
găsești cumva soluția potrivită.
Bine. Dar eu nu îl car după mine.
Repede sau vom pierde taxiul pe apă!
O spui de parcă e vina mea.
Eu lucram în finanțe și am renunțat la acea viață.
Am zis: „Dă-o naibii! Vreau să mă regăsesc...”
Tu auzi ce spune?
- Auzi ce spune? - Nu.
De ce dai din cap?
Nu-mi pasă ce spune acum. Uită-te la el! E sexy.
Dacă zic eu asta despre o fată, spui că-s libidinos.
Știu. E nedrept, e dublă măsură.
Incredibil. Vrei să-l călărești.
Poate.
Un urs a ucis o fată acolo. Stai liniștită, ești în siguranță!
- Vrea să te călărească! - Termină!
Ce?
- Vrea să te călărească! - Taci!
N-aud nimic. E mult zgomot. Stai așa!
Am zis că vrea să ți-o tragă!
El doar glumea.
Ghinionul meu, atunci.
Ghinion.
Pare că știți să vă distrați.
Am campat cu prietenii într-un loc superb.
E lângă pârâul McNab. Natură pură, neatinsă.
Se ajunge doar cu barca.
Din fericire pentru voi, știți pe cineva cu o barcă.
Oricât de frumos sună,
lucrurile noastre sunt în tabără...
Nu-i nimic. Mai avem un cort.
- Simți mirosul? - Da.
E minunat.
Rahat.
- Îmi cad pantalonii. - E incredibil.
Da, sigur mă voi integra de minune.
Salutare, băieți!
- Salutați-mi noii prieteni! Sunt din... - Bună!
- Ohio. - Boston.
- Ohio, Boston. Tare. N-am fost. - Bună!
Bună, dragă!
Eu sunt Daisy.
Eu sunt Poppy.
- Încă o floare. Ce nebunie! - Ce nebunie!
Sunteți împreună?
- Doar prieteni. - Doar prieteni.
Tovarăși platonici de călătorie.
- Tare. - Tare.
Vrei să-ți lași lucrurile jos?
Puteți sta în cortul lui Chip.
- Nu se supără Chip? - Nu.
A fost arestat.
Norocul nostru!
- Mi casa, tu casa. Haide! - Bine!
- Ești grozavă. - Su casa.
- Su casa, mă rog, tot aia. - Bine.
Vin imediat.
Poppy, alea te vor costa.
- Cât? - Nu prea mult.
- Trece-mă pe caiet! - Bine.
- Mulțumesc. - Bine.
Ei bine...
- Iată-ne! - Iată-ne unde, mai exact?
- Unde suntem? - Unde ne-a purtat vântul, Alex.
Ai văzut cum te privea Daisy?
Cred că e doar drogată.
Ești un om inocent.
Nu se exclud reciproc.
- Da, nu știu. - Alex, ești în vacanță.
În vacanțe, oamenii fac tâmpenii cu oameni pe care nu-i vor revedea.
Eu nu fac tâmpenii.
Da, păi,
poate că Alex din vacanță face.
Nu-i așa că natura-i super?
E liniștitoare, știi ce zic?
E foarte...
liniștitoare.
Da.
Ești bine?
Ce-i de râs?
Tu ești bine?
Da.
Cine vrea să se scalde fără haine?
Alex vrea.
Nu, Alex nu vrea.
Ba vrea.
Vrei să mergem sau...
- Vrei să-mi vezi cortul? - Da.
Pe aici.
Haide, Ohio!
Bine, vin. Bine, haideți!
Vă dezbrăcați la distanță așa de mare de apă.
Doar nu-mi tragi țeapa acum, nu?
Ne vedem în apă.
Da.
Bun așa!
Alex din vacanță.
Haide!
Vin!
Alex din vacanță.
Alex din vacanță!
Haide!
Doamne!
- E un tatuaj serios. - Nu.
E Memento Mori.
În latină, înseamnă: „Cu toții vom muri.”
Pentru că vom muri.
Tu vei muri.
Tare!
Da.
- Bună! - Bună!
Să sărim de pe stânci!
Asta te va lăsa mască!
Bine.
Stați așa, vin!
La naiba!
Poppy?
Corturile arată la fel.
Poppy?
Scuze.
Ești bine?
Păreai puțin distrasă.
- Scuze. - Ce?
- Nu. - Nu, poți să-mi spui.
Nu pot să nu mă gândesc la moarte.
Da. Bine.
- Te ajută dacă mă îmbrac? - Da!
Poate că așa gândești mai puțin și acționezi mai mult.
Poppy?
- Cred că ți-am auzit prietenul. - Poppy?
Da, cred că are nevoie de ajutorul meu.
Nu știu. Cred că va fi bine. E cu Daisy. E pe mâini bune.
Poppy!
Dacă nu ies și moare?
Poate că asta e vremea lui.
Nu, glumesc.
Ar trebui să te duci, nu pare în regulă.
- Da, bine. - Da.
Alex!
De ce ești dezbrăcat?
Hainele mele sunt în mare.
Ce?
- Hainele mele sunt în mare. - Bine.
- Ce să fac? - Vreau haine!
Acum.
Bine.
Orice.
Scuze!
Ce mai e și asta?
E o salopetă. Ca un fel de combinezon.
- La ce te uiți? - Lună plină, omule.
Ai pătrățele?
Ce?
Nu, taci!
Cine ar fi crezut?
Alex din vacanță poartă haine de damă.
Ce e aia?
Ce... Scârbos!
Dezgustător. Pleacă! Du-te în cort!
- Nu știu care e cortul nostru. - Nu știu.
- Poppy! - Da?
Scuze că ți-am stricat seara cu Buck!
N-ai stricat nimic.
Mă gândeam doar la înmormântarea bunicului meu.
Ce?
E o poveste lungă. Ți-o spun mai târziu.
Ești cea mai ciudată prietenă.
Nu uita asta!
Am mai fi prieteni, dacă n-am fi colegi de facultate?
Adică,
după ce absolvim?
Adică,
ipotetic.
Dacă n-aș reveni semestrul viitor
și aș folosi bursa ca să închiriez o garsonieră în New York,
ca să fiu stagiară la o revistă și să lucrez la blog.
O situație ipotetică foarte detaliată.
Te-aș mai vedea vreodată?
Uite cum facem!
În fiecare vară,
oriunde am fi,
orice am face,
cu oricine am fi,
ne întâlnim undeva în lume, într-o vacanță.
S-a făcut.
- Cum a fost zborul? - A fost bine. Mai mult am dormit.
Bravo!
Vrei să luăm amândoi un taxi?
- Am închiriat o mașină. - Tare.
Vrei să te iau eu?
E mai cald decât credeam că va fi.
Da. Și în Linfield.
E cea mai caldă vară din ultimii ani.
Alex, e groaznic.
Am ajuns genul de oameni care vorbesc despre vreme?
Asta înseamnă că suntem adulți?
Sunt în mijlocul renovării sistemului de climatizare din casa mea.
Ai casă?
De fapt, e a bunicii Betty.
Mi-a lăsat-o mie.
Betty s-a stins?
Era bătrână.
Nu a suferit.
Poți să o lași acolo.
Nu e nevoie să-mi cari bagajele.
- Du-te și ajută cu nunta! - E în regulă.
Parcă e saună.
Scrie că sunt 32 de grade. E rău?
Sunt vreo 90 Fahrenheit.
Da. E rău.
Bine, poate deschid niște ferestre.
Sau nu.
Voi lăsa o recenzie negativă la plecare.
Cred că e stricat.
Nu, zice că aerul condiționat funcționează.
„Temperatura se scade cu câte un grad, cu așteptare între ele.”
- Ce înseamnă asta? - Nu știu, doar citesc de aici.
Bine.
Câte un grad.
Poate că s-a rezolvat.
Nu.
Nu e nevoie să rămâi. Va dura o vreme, deci...
E ridicol. Îl voi repara.
Menționez faptul că nu ți-am cerut asta.
Dacă mori de insolație,
dai peste cap organizarea meselor, sigur se supără David.
Desigur. Măcar nu e umezeală.
De dragul părului meu.
Da, exact.
Înfoiala Poppy.
Da.
În New Orleans încă e subiect de bârfă.
ACUM ȘASE VERI
Napa a fost distractiv anul trecut, acum e și mai și.
Julian mi-a dat o listă cu restaurante bune.
Respecți un itinerar. Parcă nu ești tu.
Nu, nu e un itinerar. Le putem încerca în ce ordine vrem.
Un sendviș l-a făcut credincios.
Beneficiile de a avea un iubit bucătar.
- Mă bucur că ai putut să vii. - Vacanțele de vară nu se discută.
Noroc!
Mă bucur că Absolventul Alex nu l-a ucis pe Alex din vacanță.
Glumești? Alex din vacanță e bine-mersi. Mulțumesc.
Bun.
Noroc!
Doamne!
Da. E foarte bun.
Trebuia să gustăm gogoșile și cafeaua înainte de cocktailuri.
- Nu, e bine așa. - Bine.
Gogoși din partea casei. Bucurați-vă de luna de miere!
Mulțumim!
Nu.
Măi!
Ce coincidență!
Și noi tocmai ne-am căsătorit!
- Ce drăguț! - Felicitări!
Băuturile și chipsurile sunt gratis. Bucurați-vă de luna de miere!
- Doamne! Mulțumim! - Mulțumim mult!
Abia ne-am căsătorit!
Cu ce vă servesc?
- Gin tonic, te rog! - Nu, domnule.
Vrem două cocktailuri Sazerac, fiindcă respectăm tematica.
Da. Tematica contează.
- Da. - Sunteți prietenii noștri căsătoriți?
Doamne! Desigur. Scumpule, uite cine a venit!
Da. Prietenii noștri de gogoși.
Abia te-am recunoscut cu peruca aia.
Eu sunt Stacy Pagano. El e Bob.
Gladys Vivant.
Iar el e soțul meu, Keith.
Cum te-a cerut?
Keith m-a dus la Paris.
A spus că mergem în interes de serviciu. Maimuțică ghidușă.
Apoi s-a pus într-un genunchi, iar restul e în ceață.
Serviciu la Paris. Cu ce te ocupi, Keith?
Lucrez în guvern.
Nu e nevoie să fii timid, puiule. Sunt de încredere.
E de la CIA.
Cum e acolo?
Multe... Multe lovituri de stat.
Știi tu, asasinate.
Chestii plictisitoare, sincer.
Dar sporurile-s mișto.
Doamne!
E periculos?
Nu se compară cu munca lui Gladys de pe platformele petroliere.
Vai! Voi sunteți dați naibii. Cum v-ați cunoscut?
E o poveste lungă...
Eu eram în vacanță, nu?
Și Keith era sub acoperire,
ca dansator profesionist.
Da, tipul ăsta știe să se miște.
Ar fi trebuit să vedeți primul nostru dans la nuntă.
Keith a creat toată coregrafia.
Mi-ar plăcea să văd asta. Aveți un filmuleț?
- Nu, scuze. - Nu, mai bine.
Barman, pot să împrumuta adaptorul, te rog?
Gladys, nimeni nu vrea să vadă asta.
- Noi chiar vrem. - Da.
Vrem un spectacol.
Se pare că vor să vadă.
Să satisfacem publicul!
Lași frumusețea aia să aștepte?
Da! Treci încoace!
Haide, Alex din vacanță! Asta e tot ce poți?
Bine.
Tu ai vrut-o.
Bine!
Îmi place când o iei razna.
O fac doar în preajma ta.
Doamne!
Multe alcooluri.
Prea multe alcooluri.
Ce părere ai despre el? Despre Julian. Fii sincer!
N-am petrecut mult timp împreună când am venit la New York.
Dar pare de treabă, cred.
Dar el e cu: „Te iubesc, tu ești aleasa.”
Ce înseamnă asta? Cum ai putea ști?
Sunt un miliard de oameni pe lume.
I-a întâlnit pe toți?
Nu, cred că exagerează.
Greșesc cumva?
Nu. Ești doar selectivă.
- Da, dar ție îți vine ușor. - Ce?
Da, tu și Sarah păreți naturali și perfecți.
Poppy, nici nu suntem împreună. Ne despărțim mereu.
Da, dar mereu vă împăcați.
Ca magneții. Eu sunt ca cealaltă parte a magnetului.
Când un tip se apropie mai mult, îmi vine să-l resping.
Ce analogie bună! Eu am inventat-o?
Vei fi atrasă de persoana potrivită, la momentul potrivit.
Poate că e Julian sau...
Nu!
Nu cred că ne potrivim.
Pot să fiu sincer?
- Da? - Da.
Julian e cam nașpa.
- Da! - Da.
Da. E nașpa.
Îmi spune „Al,” are 30 de ani și se epilează cu ceară la subraț.
Ăla era un secret!
Voi muri singură, Alex.
Auzi,
ce-ar fi să murim singuri împreună?
Bine.
- La naiba! Ești bine? - Nu.
Ești bine?
Doamne! Mi se vede osul cumva?
Nu, dar cred că ai luxat-o.
Bine.
Poți să mă rostogolești pe stradă? Ar fi grozav.
Nu. Uite cum facem!
Te voi lua pe sus și te voi duce la hotel,
cu condiția să nu-mi dai vreo poreclă de cal
și să nu-mi urli „mai iute” în ureche, bine?
De unde ai știut că aș vrea să fac asta?
Pentru că te cunosc.
Bine. Haide!
- Ești gata? - Da.
Mulțumesc.
- Sunt regele lumii! - Nu-i mai bine decât o poreclă.
Pornim!
- Doamne! - Poppy!
Julian?
Salut, omule!
Surpriză!
Ce?
- Bună! - Ce cauți aici?
Am făcut schimb de ture.
- Ești surprinsă? - Da. Foarte.
Vă întrerup?
- Nu, și-a... - Mi-am luxat glezna.
De asta o duceam.
Era doar în scop medicinal.
- Ești bine? - Da.
Ți-am trimis mesaje.
Scuze! Mi-a murit telefonul cu câteva baruri în urmă.
- Aduc gheață. - Ne descurcăm.
Mă ocup eu de aici.
Bine, e doar a ta.
Știu.
Noapte bună, Al!
Noapte bună!
Ești viclean.
- Peruca asta. - Îți place?
- E foarte mișto. - Nu-i așa?
Arată bine.
Rahat!
- Ce? - Rahat!
- Spatele meu! - Ce? Alex?
- Spatele meu. Cârcel. - Bine.
Ești... Pot să...
- Nu mă atinge! - Bine.
- Scuze. Mulțumesc.
Nu știu ce caut. Ai nevoie de o atelă? Îți trebuie așa ceva?
Ce e aia atelă?
- Trebuie doar să respir. - Bine.
- Te pot ajuta să te dai jos de pe scaun? - Nu. Da.
Bine.
- Ai grijă! - Trebuie să cobori.
- Vrei să stai jos? - Da.
Și am reușit!
- Scuze. - Mulțumesc. Scuze.
Ce-ai pățit?
- M-am înclinat aiurea. - Te-ai înclinat aiurea?
Fir-ar, îmbătrânesc?
Încercat de timp.
Poate că am gheață în congelator.
- Ești bine? - Da.
Scuze că te-am făcut să ratezi degustarea de vinuri.
Nu tu m-ai făcut.
De fapt, ai zis clar că nu-mi vrei ajutorul.
Mândria mea m-a adus aici.
Tu ai zis-o.
Ține!
Știu că n-am vorbit prea mult în ultimii doi ani,
dar trebuia să-mi spui despre Betty.
Știu.
Și despre Sarah.
Putem vorbi despre asta când îmi mai trece durerea?
- Da. - Da.
Bine...
- Cred că pot șofa. Ar trebui să plec. - Nu, nu poți șofa.
Și nu e nevoie să fugi.
Nu te mai țin de vorbă.
Promiți?
Promit.
Dormi aici astăzi! Tu, pe pat, eu, pe canapea.
- Nu știu dacă... - Nu accept un refuz.
Mulțumesc.
Îmi plătesc datoria din Norvegia.
Una dintre călătoriile mele preferate.
Și a mea.
ACUM PATRU VERI
Bună!
Scuze că am ratat apelul. Treceam de control.
Alex...
Știu că mai am de așteptat trei ore, dar abia am terminat cu licența
și sunt foarte entuziasmat pentru vacanță.
Alex, nu te supăra pe mine!
M-am trezit cu o febră groaznică și mă simt mai rău ca niciodată.
Vai, nu!
Nu mă face să mă simt mai rău decât mă simt deja!
Nu, e...
E în regulă.
Serios. E în regulă. Doar că...
E singura săptămână liberă.
Putem vedea Norvegia în vara viitoare.
Nu! Alex, R&R decontează totul.
E deja plătită.
Du-te!
Nu plec fără tine.
De ce? Dacă nu vrei să mergi singur, poți invita pe cineva.
Invit-o pe Sarah!
S-a terminat între noi.
Da, dar asta spui mereu și nimeni nu e surprins când vă împăcați.
Știu...
dar se simte altfel de data asta.
E alt motiv pentru care abia așteptam vacanța.
Fir-ar!
Îmi pare rău, Alex.
Nu-i nimic. Serios.
Să te faci bine!
Urcă-te în avion, Alex!
Bine.
Pa!
Poppy!
Cred că visez.
Nu visezi, dar clocotești.
Dar ești în Norvegia.
Evident că nu.
În pat cu tine! Să vedem cum scăpăm de febra asta.
Dar cum vei... Vei pierde zborul.
L-am pierdut acum două ore. Haide!
Dar ar trebui să fii în Norvegia.
Ce rost ar avea fără tine?
Urma să te duc la un hotel făcut din gheață.
Poate ne băgăm capetele în congelator mai încolo și ne imaginăm că suntem acolo.
- Nu. - Haide!
Întinde-te!
Bine.
Te voi îmbolnăvi.
Oricum am liber toată săptămâna.
Să te văd!
Nu te merit.
Știu.
Supă de pui cu tăieței?
Supă de pui.
Ai fost la alergat?
Ești nebun.
Mă ignori?
Alex!
Alo! Alex!
Alex! Alo? Alex!
Scuze!
La naiba, scuze! M-ai speriat.
- Astea chiar anulează zgomotul. - Da.
- 'Neața! - 'Neața!
Cum ai dormit?
Foarte confortabil.
Am simțit că sunt incinerată.
Da, și eu.
Ai alergat? Și spatele tău?
E în regulă. Mă relaxează.
Asta crezi tu, dar eu n-am alergat niciodată și spatele meu e perfect.
N-ai alergat niciodată?
Aproape am picat la sport.
Din principiu.
Poftim! Am făcut cafea.
Mulțumesc.
Nu știu ce planuri ai azi,
dar vrei să vii la cina de diseară?
Sunt invitată?
Nu e doar pentru familie și apropiați?
Ba da, dar...
Practic, faci parte din familie, Poppy.
Cred că lui David i-ar plăcea dacă ai veni.
Bine.
- Bună! - Bună!
De când ești punctuală?
De când ești tu la modă?
Arăți superb.
Mulțumesc.
E dra Poppy Wright?
Vino aici, dle Nilsen! Vai!
Ți-am dus dorul!
- Felicitări! - Mulțumesc.
Cum de nu te văd prin Linfield?
Fiindcă urăște acel oraș, tată.
Fiul tău e un mincinos. Iubesc Linfield.
De fapt, ar trebui să ne facem tatuaje cu el. Te bagi, Ed?
- Ce se întâmplă aici? - David!
Doamne!
Eu și tatăl tău ne facem tatuaje.
- Alex e încă nehotărât. - De asta am vrut să vii.
Arăți uimitor.
Trebuie să faci cunoștință cu...
Nam, bună!
În sfârșit!
Nu, ai dreptate.
Alex nu s-ar scălda fără haine.
Dar Alex din vacanță...
Ca să fie clar,
la nunta de mâine, hainele sunt obligatorii.
Să ții cont de asta!
Să nu fim prea categorici!
Mulțumesc.
Nu cred că l-am cunoscut pe acest Alex din vacanță.
Păcat! E distractiv.
Odată l-am prins când îmi proba salopeta.
Ai scos-o din context.
Să detaliez și contextul?
Fără poze, nu cred.
Ce bine că ți-ai putut lua liber! Grecia poți s-o vezi oricând.
Mersi că m-ai condus acasă.
Ne vedem mâine.
De ce ai venit aici?
Ce vrei să spui?
Mie mi-ai spus că R&R te trimitea oricum la Barcelona.
Dar nu era adevărat, nu?
Mi-e dor de cel mai bun prieten.
Și mie mi-a fost dor de tine.
Mi-aș dori
să putem fi cum eram înainte de Toscana.
Nu cred că se poate.
Ne vedem mâine.
ACUM DOUĂ VERI
Este
uriașă.
Bună!
- Uite-o! - Ați ajuns!
- Da! - Poppy, ea e Sarah.
- Sarah, Poppy. - Bună!
- Bună!
- Doamne, e... - Ce ciudat!
- Simt că deja te cunosc. - Da, la fel.
În sfârșit, fac cunoștință cu vestita Poppy.
Locul ăsta e uimitor.
- Mulțumim că ne-ai primit. - Nu.
E meritul R&R. Eu n-am contribuit.
- Bună! - Benvenuto.
El e Trey.
- Bună, Trey! - Bună!
Am auzit lucruri minunate.
E drăguț. Eu ți-am făcut reclamă proastă.
Haideți! Veniți să vedeți!
Chiar e uimitor înăuntru.
Stai!
- Noroc! - Noroc!
E bun.
Minunate aperitive!
Sunt opt tipuri de brânză.
- Frumos! - Tare!
Dacă le încercați, facem un clasament.
Clasament?
- Am exagerat puțin. - Nu.
Sunt doar fericită că ne-am adunat aici, cred că ne-a luat cam mult să facem asta.
Va fi puțin aiurea cu tine aici. Cui îi va mai scrie Alex mesaje?
E bun vinul? Am și un Chablis. Ți-a plăcut în Napa.
A fost grozav.
Nu, ăsta e grozav.
Bine.
Am fost surfer profesionist câțiva ani.
Apoi fotografiile mele au început să fie publicate mai des.
M-am angajat la R&R.
Acum călătoresc cu iubita mea.
Pe banii firmei.
Nu e rău deloc.
Nu știam că există așa joburi.
N-am fost îndrumată prea bine în liceu.
Și tu ai un job grozav. Lucrezi în familie, nu?
Nu vreau să vă plictisesc. Nu-i la fel de tare.
Eu și Poppy am muri, dacă am fi legați de un singur loc.
Rate la bancă. Cutie poștală.
N-ai cutie poștală?
Avem poftă de călătorie.
De asta ne înțelegem bine.
Suntem nomazi, amice.
Nu-i așa?
Bun așa!
Mă apuc să strâng masa.
Sunt o gazdă grozavă.
M-ar înnebuni să trăiesc așa.
Ce?
Îți plac locurile noi.
Da.
Dar și să mă întorc acasă după călătorii.
Asta ne face să apreciem călătoriile, nu?
Întoarcerea acasă.
Ce are acasă?
Sunt complet de acord.
Îmi dai aia?
Amicul tău Alex e cam plictisitor, așa-i?
Glumesc. Haide!
- Ești bine? - Cred că trebuie să ies.
Abia ai intrat.
Nu mă simt bine. Cred că merg la somn.
Bine.
Fir-ar!
Nu vor rezista mult.
Ce vrei să spui?
Sunt nomazi.
Stai să ghicesc!
Da, e foarte speriată.
Doamne!
Ar trebui să văd ce face, nu?
Da, e în regulă. Vezi ce face amica ta!
- Da? - Da.
Eu mă bag la somn.
- Bine. - Da.
- Bine. Te iubesc. - Te iubesc.
- Bine. - Pa!
- Îmi pare rău. - E în regulă.
- Îmi pare rău. - Ce e?
Cred că sunt gravidă.
Ce aiurea!
Nu știu ce să fac.
De ce nu e Trey aici?
Nu i-am spus.
Ar trebui să luăm un test.
E negativ.
E un lucru bun, nu?
Da, sunt ușurată. Doar că...
Mi-e teamă.
Da. E în regulă.
E în regulă.
Respiră, bine?
Respiră!
Sunt aici.
Îți sunt alături. Sunt aici.
Mereu voi fi.
Stai!
Îmi pare rău.
Ce a fost asta?
N-am vrut.
Sunt confuză...
și zăpăcită.
Dar n-am vrut.
Ce sunt pentru tine?
Ești prietenul meu.
Cel mai bun.
Nu vreau să stric asta.
Îmi pare rău.
Nu.
E în regulă.
- Vino aici! - Ce?
Vino! Treci mai repede!
- Bine. - E o nebunie!
Iubito, trebuie să vezi asta.
Haide!
- Ce? - Uite!
Doamne!
Am acceptat!
Ce nebunie!
M-a cerut în cel mai frumos loc din plimbare.
E foarte romantic.
Doamne!
Felicitări! Ce?
Mulțumim! Sunt foarte fericită.
- Mulțumim. - Stai așa!
Ai dat o fugă azi dimineață după un inel?
Nu, îl am de ceva vreme.
Așteptam momentul potrivit.
Hai, fată! Hai să văd inelul!
Haide!
Doamne!
Mă bucur pentru tine.
Serios.
Mulțumesc.
Da, era și timpul.
Care e planul? Ce veți face?
Rămânem în Linfield.
Ce?
Și doctoratul tău?
Cum rămâne cu predatul în Europa?
Sau la New York?
- Mereu ai spus că e visul tău. - Da.
- Ce vei face în Linfield? - Voi preda la liceu.
- Sarah va prelua afacerea familiei. - Ce legătură are asta cu ce vrei tu?
Păi,
vreau o relație stabilă, plină de iubire.
Uneori trebuie să faci sacrificii.
Se numește compromis.
Cred că te mulțumești cu mai puțin.
Da.
Asta crezi fiindcă tu trăiești într-un ținut al fanteziei, Poppy.
Mereu fugi în locuri noi.
Prieteni noi.
Relații noi.
Dar eu și Sarah clădim ceva împreună.
Ceva serios.
Pare că ea își dorește asta.
Asta-mi doresc eu.
Cred că e ultima vacanță împreună.
Nu vreau să fim cum eram înainte de Toscana.
Nu îmi convine.
E prea cald aici!
Nu pot purta discuția asta acum.
Nici nu pot respira aici.
Am nevoie
de aer.
M-ai auzit?
Te-am auzit.
De ce te-ai despărțit de Sarah?
De ce v-ați despărțit?
- Multe motive. - Ce porcărie!
Ultima dată când v-am văzut, v-ați logodit,
apoi m-ai ignorat timp de doi ani.
Apoi ai renunțat la logodnă.
- Și nu-mi poți spune nimic despre asta. - Ce să spun?
Vreau să spui că nu e vina mea.
Spune-mi că nu ești necăsătorit din vina mea!
Spune-mi că nu e din cauza mea!
Normal că e din cauza ta.
Normal.
Ce faci?
Poppy!
- Poppy, ce faci? - Am nevoie de aer!
Poppy!
Am dat-o în bară, da?
Orice am fi, orice ar fi asta, ți-am cerut prea multe.
Prietenii n-ar trebui să facă asta.
Nu vreau să-ți fiu doar prieten, Poppy.
Te vreau pe tine.
Dar tu nu știi ce vrei. Niciodată n-ai știut.
Și eu te vreau.
- Nu vorbești serios. - Nu știi tu asta.
De ce crezi că sunt aici?
Fiindcă te iubesc.
De când?
Probabil dintotdeauna.
N-ai mai fost la alergat.
N-am vrut să plec.
Nu vreau să plec.
Deci...
ce e în itinerarul de azi?
Eu zic să improvizăm.
Îmi închei rochia?
Nu.
Nam și David,
vă luați unul pe celălalt ca soți?
- Sigur că da. - Sigur. Da.
Prin puterea cu care am fost învestit,
vă declar căsătoriți.
Poți să-ți săruți soțul.
Ce fată strașnică!
Da.
Deci...
Ce urmează?
După asta?
Cred
că nițel amor dulce
sub aparatul de aer condiționat.
Da.
Dar, după aceea?
Te vezi trăind în Linfield?
Sau la New York?
Ce?
Trebuie să vorbim despre asta acum?
Zborul tău e în vreo șase ore, deci...
Da, dar te voi suna când voi ateriza la New York.
Știu.
Dar suntem amândoi aici acum,
deci am putea stabili câteva lucruri.
Nu strica momentul cu un itinerar!
Glumesc.
Hai
să ne bucurăm de seara asta!
Vorbim după despre chestiile serioase.
Astea sunt chestii serioase.
Sau asta e doar o altă vacanță?
Nu.
Alex...
dă-mi puțin răgaz, bine?
E abia începutul.
Îmi pare rău dacă am nevoie de puțin timp
ca să analizez lucrurile.
Cum e posibil să nu știi nici acum ce vrei?
Vei fugi mereu.
Mai bine decât să stau să aștept în Linfield.
Pentru ce?
Chiar nu știu. Ce?
Pe tine te așteptam.
Relația nu va merge.
Nici acum, nici peste zece ani.
Suntem prea diferiți.
- E... - Stai, Alex!
Te iubesc.
Și eu.
Dar...
nu iubirea ne-a încurcat.
Poppy Wright?
Doamne!
- Sarah! Bună! - Bună!
De când ești stewardesă?
De vreun an.
Mi-ar plăcea să vorbim, dar voi întârzia.
- Bine că te-am văzut! - Da.
Stai, Sarah!
Am fost neatentă cu toate.
Prietenia mea cu Alex
n-a fost corectă față de tine.
Îmi pare rău.
Te-am învinuit pentru problemele noastre.
Credeam că se vor rezolva, dacă dispari.
Apoi ai dispărut și relația a mers chiar mai prost.
Dar, sincer, mi-ai făcut o favoare.
Credeam că știu ce vreau.
Dar habar n-aveam.
Pa, Poppy!
Nu merge,
nu-i așa?
„Trebuie să iau o pauză.
Trebuie să stau într-un loc o vreme.
Oamenii vor să evadeze din cotidian prin vacanțe.
Nu și eu.
Eu am nevoie de cotidian.”
E cel mai bun lucru pe care l-ai scris anul ăsta.
Nu pot să cred că e o cerere de demisie.
Îmi pare rău.
E în regulă. Nu-ți face griji!
Nu te voi implora să rămâi.
Jobul ăsta e foarte râvnit oricum.
Și nu vreau să rămâi, dacă nu-ți dorești asta.
Știu.
Nu spun asta în calitate de șefă. O spun în calitate
de fan.
Continuă să scrii!
Chiar dacă scrii în altă parte. Mai ales așa.
Cred că ar putea fi ceva special.
Unde se va duce fata care a cutreierat toată lumea?
Dacă te-ai putea duce oriunde, unde te-ai duce?
Ai fost vreodată în Linfield, Ohio?
Dumnezeule, nu!
De ce? Îmi scapă ceva?
Nu chiar.
Mie mi-a scăpat.
Alex?
Stai, Alex!
Alex! Așteaptă!
Alex!
Urăsc alergatul.
Alex!
Alex! Nu, Alex!
Alex!
Doamne!
- Poppy? - Eu...
Ce cauți aici?
Poți să-mi spui aici?
Mereu am simțit...
că, dacă aș sta prea mult într-un loc,
toți s-ar sătura de mine.
Până și tu.
O săptămână pe an cu tine...
era ceva sigur.
Credeam că e tot ce pot avea.
Dar te iubesc.
Te voi iubi mereu.
Deci nu există nimic în viața mea
la care n-aș renunța
ca să clădesc ceva cu tine.
Pentru că,
atunci când sunt tristă sau bolnavă...
doar pe tine te vreau.
Și, când sunt fericită, mă faci și mai fericită.
Știu că am multe de rezolvat, dar un lucru îmi este clar:
oriunde te-ai afla în lume,
acolo e și locul meu.
Nu ești o vacanță pentru mine, Alex. Ești acasă.
Cred că și eu sunt asta pentru tine.
Acum poți...
Poți vorbi și tu.
Te rog!
Acum ce facem?
Cât timp sunt cu tine, nu-mi pasă.
VARA URMĂTOARE
Pentru majoritatea, casa e locul unde trăiesc
sau cel unde au crescut.
Kenny G, nu! Nu-ți deranja fratele!
Dar, în cazul meu, nu e așa.
Stai!
Predai la Sarah Lawrence?
Tu mi-ai luat-o. N-ai voie să râzi.
Ador spiritul școlăresc.
Care e mascota? Luptătorii de la Sarah Lawrence?
Sunt Grifonii.
Îmi aduci untul, te rog?
Toată viața mi-am căutat locul.
Credeți-mă, am căutat peste tot.
Dar e o diferență subtilă între a căuta și a fugi.
Bună, scumpete!
După toate căutările mele, iată ce am învățat!
Bună, Kenny G!
Acasă e locul unde poți fi tu însuți cu adevărat.
De fapt, acasă nu trebuie să fie un loc anume.
Nu contează unde te duci sau ce faci.
Când ești cu persoana care te iubește cu adevărat...
ești mereu acasă.
Inclusiv în vacanță.
ÎNTÂLNIRI ÎN VACANȚĂ
DUPĂ ROMANUL SCRIS DE EMILY HENRY
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă