UBOJSTVO U VENECIJI
VENECIJA, ITALIJA 1947.
Signore Poirot, vaše pecivo.
Došla su jaja, signore.
Poirot! -Poirot!
Monsieur Poirot, morate mi pomoći. Oba roditelja su mi lani zagonetno umrla.
Brat nedugo potom.
Naš liječnik to ne može objasniti.
Molim vas, Monsieur. Strahujem za svoj život.
Kažu da smo prokleti.
Što sam ti rekao?
Takneš li ga opet, zadržat ću ti šaku.
Ispričavam se.
Signore Poirot, hitno moramo razgovarati, molim.
Monsieur Poirot.
Tu je jedna gospođa. Kaže da je u Veneciji hitnim poslom.
Kaže da vam je prijateljica.
Nemam prijatelje.
Kazala je da ćete to reći, pa vam trebam dati ovo.
Autorica.
Zdravo, mladiću. Je li vam majka kod kuće?
Morate oprostiti tjelohranitelju. Drži se mojih uputa.
Nitko ne smije proći osim slastičara, dvaput dnevno.
Dvaput dnevno?
Znate me. Samo jabuke do večere. -Da.
O, pobogu, ovo mi se jako sviđa.
Oh, mala čoki-čoki-lada.
Hercule Poirot je stvarno utihnuo.
Zazidao se u mirovinu. Torte umjesto slučajeva.
Posve sam zadovoljan.
Ne.
Ovo je sreća, a ne zadovoljstvo. Spisateljica zna razliku.
Čak se odlučio skrivati u Veneciji.
U predivnoj relikviji što polagano tone u more,
baš kao vaš um bez izazova.
Neka vas ne iznenadi moje domišljato izražavanje.
Prva sam spisateljica krimića na svijetu. Ili sam to barem bila.
Bestseleri, 27 od 30 knjiga.
Prokleti bili kritičari za posljednje tri. Proglasili su ih sitnom ribom.
Ariadne Oliver, lijepo vas je vidjeti.
Idete sa mnom.
Treba vam u život vratiti malo života.
Pa eto.
Zar me niste čuli? Ovo je hitno.
Niste me prvi došli zavesti nekim neodoljivim slučajem.
Nije slučaj. Nešto je mnogo skockanije.
Stvarno ste odsječeni od svijeta. Zar ne znate koji je danas dan?
Što znači “skockanije”?
Sretan Halloween! To!
Mi Amerikanci smo uvezli glasnu glazbu i groznu čokoladu,
ali donijeli smo i Halloween.
Večeras imamo zabavu za djecu.
Hej, klinci! Amerika kaže: “Sretan Halloween!”
Hej, sretan Halloween! Idemo!
Poirot, našla sam nešto. Nekoga.
Ne mogu to objasniti.
Sagledala sam to iz svakog kuta, a ne mogu to dokučiti.
Smjerate nešto, prijateljice.
“Nesveta gđa Reynolds.”
Spiritist je ili medij, a novine pišu:
“Joyce Reynolds, nedavno puštena iz zatvora,”
“posljednja je dokumentirana žena zatvorena”
“prema odredbama Ukaza o vještičjim umijećima iz 1735.”
Vidjela sam milijun tih takozvanih vidovnjakinja, odreda lažnih prevarantica.
A onda je tu i ova.
Zapanjila me.
Kažem vam, kad sam kod te gđice Reynolds sjedila na seansi, nastupili su događaji.
Trikovi.
Ne poznajem pametniju osobu od sebe, a nedokučivi su mi, pa se obraćam drugoj.
Nužno mi je da detektiv Poirot probuši ovaj balon da,
Bog mi pomogao, ne počnem vjerovati.
Uočite prevaru koju ja ne mogu.
Dođite sa mnom na zabavu za Halloween za siročad.
A poslije toga smo pozvani na seansu.
Hej, dečki, zabava je za Halloween. -Izvodiš je?
Uživajte na zabavi, klinci. Nemojte se suviše prestrašiti.
Evo je.
Palazzo Lacrime dei Giovani.
U Veneciji imamo izreku:
“Svaka kuća je ukleta”
“ili prokleta.”
Jeste li spremni, djeco?
Da!
Jednom davno
ovaj palazzo je bio sirotište.
Dobri liječnici i dobre bolničarke skrbili su za dobru djecu.
Sve do Kuge.
Kuga unosi strah među ljude,
a od straha ljudi rade grozote.
Nije li to prestrašno za djecu?
Od strašnih je priča život manje strašan.
Djeca su uskoro shvatila da su sama.
Zaključana unutra da umru
dok gladuju, zazivaju, grebu.
Neki kažu da se ta djeca još uvijek kriju u ovom palazzu
i da bi htjela da im se pridruži još djece.
Zato budite na oprezu,
jer ona se hoće osvetiti liječnicima i bolničarkama
koji su ih ostavili tu da umru.
Pazite na biljeg Dječje vendete.
Ovdje nitko nije doktor, je li?
Ne.
Ili bolničarka?
Ne. -Ne?
Onda zabava valjda slobodno može početi!
Nemojte! Dosta trčanja.
EDGAR ALLAN POE PRIPOVIJESTI O TAJNAMA I MAŠTI
Leopolde.
Imamo pravu, doslovnu zabavu, a ti se skrivaš u knjizi.
Mislila sam da ćeš se za promjenu igrati s drugom djecom.
Igre su frivolne.
Halloween traži stravične priče.
Zar ne, gđo Olga?
Zar ne bi barem torte?
To je za siročad.
Idem vidjeti kako je otac.
Ne ide mu na zabavama.
Pozor, časna.
Gđo Oliver, oduševljena sam što ste tu. Najdraža ste mi spisateljica.
Vaši mi krimići daju vjeru da će zlikovce dočekati pravda.
Nažalost, život se ne zaokruži tako dobro kao detektivska proza.
Da. Bonsoir.
Jesi li dobro?
Jako je visoko.
Shvaćam. Vrlo je tamno tu gore, zar ne?
A ovo je naša domaćica?
Ovo je moja kuća. -Sopranistica Rowena Drake.
Glamurozan život dive.
Ali stanuje ovdje. -Kamo je nestao sav novac?
Svi koji se ovdje nastane postanu žrtve neke tragedije.
Tako bar legenda kaže.
Dječja vendeta.
Netko ugleda sjenu djeteta na zidu, a onda naiđe tama.
Kao njenoj kćeri pred godinu dana.
Nju večeras trebamo čuti.
Izgubljenu djevojku s druge strane.
Neću vjerovati u takvo što.
Vidjet ćemo.
Oh, srce, bit će sve u redu.
Gđo Rowena, opet curi.
Tata?
Je li ti dobro, tata?
Treba li ti tableta?
Ne.
Onda da popiješ punč?
Možemo otići, ako hoćeš.
U redu je.
Obećao sam Roweni da ću ostati.
Dobro.
Baš se radujem seansi.
Ukazujete djeci veliko dobročinstvo, madame.
Kao i odraslima.
Biste li ustima hvatali jabuku, g. Poirot? Izgleda zabavno.
Zabavno nije za mene.
Drago mi je zbog toga.
Već predugo nije bilo smijeha u ovoj kući.
Pa, ovaj palazzo je izuzetan.
Slobodno ga uzmite.
Znate, preskup mi je za popravljanje, a ne mogu ga gledati.
A nitko ga neće kupiti ni po kojoj cijeni, nakon...
Molim te, o Bože, ne!
Oprostite mi.
Nadala sam se da će me možda manje boljeti dok gledam sva ta lica.
Gđo Rowena.
Da?
Došla vam je gošća.
Bože, doslovce imam tremu.
Vjerujete u vidovnjakinje?
Zbog ove kuće sam povjerovala.
Ona sadrži glasove.
Šaputanja.
Jecanja.
Kći je znala probdjeti noć i razgovarati.
S lutkama, kako sam mislila.
Moja kći.
Da mi je opet čuti njen glas.
Barem riječ.
Dala bih toj gđi Reynolds sve što imam.
Ova će biti vrlo žalosna.
Gđo Reynolds.
Sve vam je priređeno u salonu.
Kako je navela vaša pomoćnica.
Dom vam je vrlo bučan.
Djeca će otići prije no što počnemo.
Silno ih je mnogo.
Posvuda.
Užasne uspomene.
Soba vaše kćeri je na trećem katu.
Kako ste...
Smijemo li je tamo održati?
Naravno.
Ariadne Oliver.
Moja nemezo.
Opet se susrećemo. Nesveta gđo Joyce Reynolds.
To je novinska kovanica. Nisam sigurna da mi se sviđa.
Bonsoir, madame, moram reći da sam očekivao osobu u većoj mjeri...
Dramatičnu? Apsurdnu?
Staru babu?
Da, to je savršena riječ.
Babicu. Staru babicu.
Nisam tražila biti to što jesam.
Zato mi se sviđa pojam “medij”, nekako osrednji.
Nisam velika ni mala. Nisam uopće zanimljiva.
Ali ja mogu razgovarati s mrtvima.
A vi?
Ja sam Hercule Poirot.
Bili ste Hercule Poirot.
Detektiv.
Vi ste sve samo ne medij. Vrlo ste znameniti.
Jesam li ja vaš sljedeći vrlo znamenit slučaj?
Povukao sam se iz slučajeva.
Ali došli ste me diskreditirati.
Nije li vas zato dovela velika spisateljica?
Tu sam iz usluge gđi Oliver,
željnoj odgonetanja vašeg načina gatanja.
Moram vam kazati, madame, da mi se cijelog života vaš soj ne mili.
Moj soj?
Oportunista koji zlorabe ranjive, ne?
Ne vjerujete u istrajavanje duše nakon smrti?
Izgubio sam vjeru.
Baš žalosno za vas.
Da, krajnje žalosno. Istina je žalosna.
Molim vas, shvatite, madame, da bih otvorenih ruku dočekao
svaki pošten znak đavla ili demona ili duha,
jer ako postoji duh, postoji i duša.
Ako postoji duša, postoji i Bog koji ju je stvorio,
a ako imamo Boga, imamo sve.
Smisao, poredak, pravdu.
Ali previše sam vidio svijeta.
Nebrojene zločine, dva rata,
gorko zlo ljudske bešćutnosti, pa zaključujem, nema ih.
Nema Boga, nema duhova. S poštovanjem, nema medija koji mogu razgovarati s njima.
Što ste ono govorili?
Kao da nemam dovoljno čišćenja.
Ne bi ni smjeli biti tu nakon mraka.
Mislim da nam neće smetati.
Tko?
Što bude nakon mraka?
Pa, i dalje je šarlatan?
Strop oslabljen nagrizanjem vode, nenaviknut na vesele korake.
Ne priznajete teatralno tempiranje.
Soba gđice Alicije je tu gore.
Ako smijem, molim, kako je djevojka umrla?
Balkon. Kanal.
Utapanje. -Samoubojstvo.
Nije ona bila kriva. Natjerali su je na to.
Gđo Seminoff, molim vas. -Nego što, doktore?
Skrbili ste za nju. Vidjeli ste.
Čekajte, molim vas.
Tko je večeras bio tu unutra? Gđa Reynolds, njena pomoćnica?
Nitko. Imam jedini ključ.
Nitko osim mene nije tu kročio otkako je gđica Alicia preminula.
Da brišem prašinu i obilazim Harryja.
Tko je Harry?
Njen prijatelj.
Sve mu je govorila.
Pričao je prije njene smrti.
Sad samo skriči.
Sve je točno kako je ona ostavila.
Gđa Rowena mi nije dala da ništa maknem.
Alicia i ona bile su nerazdvojne.
Ne možeš me uloviti! -Da, mogu!
Ovaj palazzo je bio njihova oaza.
Samo na po tjedan dana prije putovanja zbog opere.
Ali Aliciji su društvo pravili duhovi djece.
Izrasla je u pravu ljepoticu.
Zatim je upoznala chefa Maximea.
Jako brzo su se zaručili.
Jako su se zavoljeli.
Onda se posvađala sa zaručnikom.
Preselila se natrag u palazzo.
Tada je počela viđati djecu.
Htjela su je za sebe.
Posljednje je tjedne propatila u tom krevetu
uz pričinjavanja.
Sjene.
Govorila je da je djeca zazivaju.
“Hoće da si ovdje s njima.”
Otjerala su je u ludilo.
Gđa Rowena je nije napuštala
i preklinjala je utvare da je puste na miru.
Nisu.
Ostavile su biljeg.
Dječje vendete.
Policija je rekla da je posjekotine zadobila pri padu.
Policija...
Slušamo.
A sad ova žena hoće zasmetati Alicijinoj duši.
Slušamo.
I kažem vam, monsieur, da ovo nije ispravno.
Ovo se protivi prirodi i dragome Bogu.
Netko će morati platiti.
Slušamo.
Ovdje ima jako mnogo boli.
Baba.
Da.
Zec Baba.
Maxime, ne.
“Maxime, dođi u palazzo u 22 sata. Važna vijest o Aliciji Drake.”
Dobio sam poziv. -Ne od mene.
Uvijek me nastojite izbaciti, Rowena. Još vam nije uspjelo.
Ako nešto treba čuti, čut ću to.
Pa, kaži to novoj zaručnici.
Čekao si punih šest mjeseci od Alicijine smrti.
Čujem da je nepojmljivo bogata. -Bogata darovnicom kralja Jurja.
Kupila mi je vlastiti bistro na aveniji Madison.
Živjet ću u New Yorku, i to bogato,
jer jedino takav i valja biti.
Dođite u posjet. Častit ću vas hot dogom.
Da ga izbacim?
Pokušaj.
Daj mi izgovor.
Radi što već hoćeš, Maxime. Kao i uvijek.
I ja sam je izgubio, Rowena.
Koliko nas je? Devetero ili desetero?
Ma ne znam. Uzet ćemo dvanaest stolica, mislim.
Da bude puna kuća.
Seansa? Kriste s klobukom! Zar to imamo?
Pisaći stroj.
Nema ploče Ouija? Kristalne kugle?
Smatram se iznad svega tajnicom.
Glasovi govore,
a ja pišem diktat.
Leopolde, možda da odeš čitati u biblioteci.
Hoću vidjeti Aliciju.
I meni je bila prijateljica.
Ne bojiš se duhova?
Tu cijelo vrijeme razgovaram s duhovima. -Je li?
Kažu da ste lažni.
Da me nitko nije dodirnuo sve dok trans ne završi.
Alicia Drake,
smatram da si me ti zazvala.
Previše utvara.
Ova je kuća prepuna mrtvih.
Neke duše se ne mogu pustiti.
Da prestanemo, gđo Reynolds?
Ne.
Ako netko hoće da ga se čuje, tu smo.
Slušamo.
Utvare, vrištite i vičete, a nitko vas ne čuje.
Mi vas sada čujemo.
Alicia Drake,
nađi svoj glas.
Upravo je postalo hladno. Osjeća li još netko zimicu?
Je li netko tu?
“D”.
Da.
Nije taknula tipku, kunem se.
Sigurno je. Ne možete biti takvi glupani.
Ovo je pogrešno. Ovo je vrlo pogrešno.
Tko je to? Alicia Drake.
Slušamo.
Tu smo.
Slušamo.
Sad je plima Svisvetih.
Blizu smo.
Tvoja utvara je blizu,
tvoj glas je glasan.
Alicia.
“A”. Alicia.
Alicia, osjećam da trpiš bolove.
Boli li te? Molim te, kaži mi.
Je li ti netko naudio?
Da. -Ne!
Poirot, dajte da završi!
Ne! Najprije upoznajmo tajnog suučesnika
u dimnjaku.
Nicholase, jesi li se ozlijedio?
Dobro mi je.
Ah, Nicholas. Drugi pomoćnik.
Drago mi je.
Prema sličnim i prodornim zelenim očima
smatram da si polubrat prve pomoćnice.
Magnetski prekidač.
Et voila, pisaći stroj koji govori.
Lažan?
Gđo Seminoff, mogli biste i predanije skrbiti za kućanstvo.
Nitko nije bio u ovoj sobi osim vas,
no moj novi prijatelj ostavio je trag u kaminu.
Sjajna ogrebotina na ključanici ukazuje na nedavno obijanje brave.
Gđo Oliver, morate naći novu temu za svoju knjigu.
Gđo Drake, moja sućut,
ali ovo proročište je lažno.
Ne!
Gdje je Baba?
Alicia.
Je li ga netko uzeo? Je li ti?
Ništa nisam ni pipnuo.
Alicia.
Mama.
Mama?
Žedna.
Jako žedna.
Alicia?
Boli.
Zašto si me ostavila?
Ne.
Ne bih...
Ne bih umrla.
Što je sad ovo?
Alicia.
Pokazuje mi.
Vidim je
na balkonu.
Nije sama.
Nije skočila.
Ubojice!
Eto tko me ubio. Eto tko me ubio.
Tko?
Pokaži mi. Tko?
Eto tko me ubio! Eto tko me ubio!
-Tko ti je naudio?
Eto tko me ubio!
-Pokaži mi!
Eto tko me ubio!
Tko ti je naudio?
Što se dogodilo?
Ubojstvo!
Sotonski.
Istinski je nesveta.
To je bio Alicijin glas.
Bit će da ju je netko ubio.
Nema dokaza da je bilo stvarno. -Što je onda bilo?
Predstava. Teatralnost. Stvaranje skupne histerije.
To nije bio radijski Rat svjetova.
Vražja vrata su se otvorila. Ne mogu to objasniti.
Ja mogu.
To je bila moja kći.
O, ne. Da se niste usudili otići dok to niste rekli.
Vidjeli ste što i ja, a vidjeli ste nešto...
Lažno.
Stvarno. Ta žena je dokaz. Živi dokaz.
Eto mi naslova.
Kvragu, ona mi je iduća knjiga i, kvragu, ona je hit.
Velika riba od knjige.
Dragi Bože, moram smjesta početi pisati. Žena koja je zbunila Herculea Poirota.
Priznajem da joj trenutno ne mogu riješiti sve metode, ali naravno da hoću.
Nećete. Dajte, trebalo bi vam laknuti.
I kako je nevjerojatno vjerovati, znati da u svijetu ima zagonetke.
Boga kome je dovoljno stalo stvarati istrajne duše.
Nakon smrti dolazi... -Ništa.
Nešto.
Da postoji Bog, ne bi prekršio svoje pravilo za nju.
Sve je u redu s vama.
Nadam se da ćete se sutra vratiti.
Morala sam obećati Roweni da ću opet sjediti za nju.
A gđica Oliver kaže da se trebam prirediti za poveliku slavu.
Dottore, naći ću nam brod. -Grazie.
Te utvare su bile naročito zvjerske.
Sjedenja uvijek naplate cijenu.
Kao i vi, svakako.
Vi ste među varalicama daroviti.
Da sam bar varalica.
Bilo bi manje bolno.
Mislim da znate nešto o tome, monsieur.
Netko umre, a mi utješimo ožalošćene
tajnama koje su nam bjelodane.
Oboje smo stvorenja koja govore u ime mrtvih,
koja predobro poznaju mrtve, mislim.
Zamislite ratnu bolničarku koja čuje duhove
okružene vrištanjem.
Na svom odjelu.
Unutar svog uma.
Val za valom umirućih i mrtvih.
A bol je jedino moglo zaustaviti
prenošenje ožalošćenima onog što sam čula.
Olakšavati im patnju kako samo ja mogu.
Zamjerili biste mi na tome?
Natjerali ste majku da vjeruje kako je duša njene kćeri na mukama.
To nije velikodušno. Nije uviđavno, nije ponizno.
Osjetila sam bol.
Vidjela sam ubojstvo...
Jeste li vidjeli tko je ubio Aliciju Drake?
Nije mi bilo otkriveno. Možda sutra.
Unosno se poklopilo.
Zašto je ovo... -Strave za djecu, gđo Reynolds.
Možda naučite od njih.
Djeca mogu patiti
koliko i ona siročad,
a ipak se smijati i igrati i ustima hvatati jabuke.
Živa su.
Ali vi...
Smrt je kamo god da pođete.
Kroz cijeli vaš život.
Vojnici.
Prijatelji.
Katherine.
Više se nećemo susresti.
Uporno tvrdite da ste stvarni.
A ako nisam, kome to škodi?
Magija neće doći ako je ne pozovete,
ako sve to zajedno nije istinito.
Razvedrite se, prijatelju.
Možda se zabavite.
Rekla bih vam da me upamtite,
ali hoćete.
“Razvedrite se.”
Monsieur Poirot!
Monsieur Poirot, čujete li me?
Tko je to izveo?
Napustio sam gđu Reynolds.
Zastao sam uz jabuke. Blesavo.
Digao sam masku.
To je njena maska.
Gdje je gđa Reynolds?
Što je to bilo?
Što je sad ovo? -Što je to bilo?
Je li to ona? -Što je sad?
Što?
Nazvat ću bivšu postaju.
Trebao bih poznavati dežurnoga.
Mislila sam da su mi ormari prazni.
Ne, našla sam čaj preostao sa zabave.
Bilo je meda u ormaru za posteljinu.
Merci.
Vitale Portfoglio.
Što da radimo?
Bila nam je prilika.
Stići ćemo i bez nje.
Obećavam.
Nitko nije vidio nikoga na stubištu?
Ponešto se ne da vidjeti.
Možda je skočila.
Izgledala je kao takva.
Ne, ne bi gđa Reynolds. Nikada.
Pričala je o ubojstvu. Možda je nešto znala.
Još mislite da je stvarna?
Molim vas. Izmislila je to ubojstvo da zadivi slavnu spisateljicu
i stavi mamac na udicu novog dotoka prihoda.
Zašto je onda mrtva? -Zbog sile teže.
Govorila je Alicijinim glasom.
Ne gledajte me. Ispitivala me vaša spisateljica.
Pitajte nju. Onda pitajte liječnika gdje je bio.
Bolesni gad je tu već jednom ubio.
Nije njih dvoje krivo. Nego znate što.
Stvorovi puni mržnje nastavaju ovu kuću. Ta žena ih je pozvala i javili su se.
U ratu, prije svojih sjedenja.
Gđa Reynolds je bila u Britanskoj vojsci. Služila je u logorima na Malti.
Bila je bolničarka. -Bolničarka.
Dječja vendeta.
Kanali nisu sigurni. Brod ne može ovamo dok oluja ne prođe.
Kad će to biti?
Policija ne može znati, signora. -Pa, neću tu sjediti i čekati.
Nisam dosad prenoćila u ovoj kući, pa neću ni sada.
Hej! -Što je sad ovo?
Ne možete tako. -Ne smijete nas tu zaključati.
Što to radite? -Ne možete nas tu zarobiti.
Medij se pohvali vizijom ubojstva. Sada je mrtva.
Netko od vas je osjetio njene oči na sebi. Ubio nju, pokušao ubiti mene.
Nitko neće odavde dok ne doznam tko je to.
Commissario, stojte tu i pazite da se vrata ne otvore.
Monsieur Gerard, stojte tu i motrite commissarija.
Sumnjate na mene? Bio sam žbir.
Tim prije mora sumnjati u vas.
Večeras su već ubili.
Svi ćete imati priliku govoriti.
I opet nazovite policiju.
Kažite im da Hercule Poirot rješava ovaj slučaj.
Je li ona odavde...
Napad na mene dogodio se
približno dvije minute nakon što je zvono odbilo ponoć.
Vi ste prvi pronašli tijelo u...
Da me niste gledali kao da me sumnjičite za ubojstvo.
Stari smo prijatelji.
Svaki ubojica je nečiji stari prijatelj.
Ali napisali ste previše bistrih ubojstava da padnete pred prvom žrtvom.
I zasad vam chef daje uvjerljiv alibi za to vrijeme,
zbog čega ću vas sad zamoliti da mi pomažete u istrazi.
Kad počinjemo?
Kad mi dovedete našu domaćicu.
Znala sam da ste tu negdje. Samo je trebalo truplo i gledajte vas.
Hercule Poirot, ponovno.
Zec Baba?
Poirot!
Kako, kvragu?
Zec Baba?
Jeste li sigurni?
Pod tom hrpom slika?
Gdje ste bili kad je gđa Reynolds...
Bile smo u glazbenoj sobi.
A kad je to bilo?
U ponoć, odmah uoči.
A onda ste vi dotrčali?
Ako smijem pitati, što je točno nad ovim balkonom?
Vrt koji nam je bio tajno skrovište.
Kćeri je to bilo najdraže mjesto.
Pustila sam da sve uvene.
Naše pčele.
Pravile smo med.
Kći me znala zadirkivati.
“Ovoliki trud za žličicu meda od divljeg cvijeća”
“koji možemo kupiti za šest lira.”
Nadala sam se da će opstati, ali...
Siroti stvorovi.
Zašto ste odlučili pozvati gđu Reynolds u svoj dom?
Ne bismo li ovo mogli maknuti s kiše?
Oh, mais non, dajte da uživamo u ovom tajnom vrtu.
Pa, čitala sam o njoj u reviji. Nije me se naročito dojmila.
A onda mi je jednog dana pisala iz vedra neba.
Pismo od neznanke.
Ali ona bi znala za vas iz opere, ne?
Ali oslovila me posebnim imenom.
Kazala je da je čula poruku od Aspazije.
Tim me nadimkom nekoć oslovljavala.
Aspazija, velika ljubav kralja Ponta
iz Mitridata.
Mozartu je to bila prva opera. Meni prva glavna uloga.
Alicia se rodila dva mjeseca prije toga i...
Zbog nje sam pronašla glas.
I otada
ne mogu pjevati kad ne znam da me ona čeka u garderobi.
I dalje ne mogu.
Nikad više nećete nastupati?
Nema glazbe bez nje.
Odbijala sam bračne ponude bez trenutka razmišljanja.
Ali ona je pristala na prvu.
Dopadljivog chefa Maximea Gerarda.
Pompozan je tikvan koji kani oženiti najveću dostupnu novčarku.
Kad su se zaručili
iščupala sam svaki cvijet u vrtu i ukrcala se na brod za Istanbul.
Ali očito je otkrio da nisam bogata koliko je mislio.
Jedan od najboljih dana života bio mi je kad je rekao da je upoznao drugu.
I da otkazuje sve zajedno.
Ali tada su počeli najgori dani.
Njena bolest.
U umu joj je buktao požar.
Opet je bila kao djevojčica.
Hvala vam, gđo Drake.
Gđo Oliver.
Grozna sam kućepaziteljica. Jedino si je mene mogla priuštiti.
Praznovjeran grad.
Ali i vi ste praznovjerni.
Smatrate da u ovom palazzu ima duhova, da?
Gđa Rowena mu je možda vlasnica, ali utvare je posjeduju.
A gdje ste vi bili, Madame Seminoff,
kad su ti ubilački duhovi doveli Joyce Reynolds u svoje redove?
Okrenite na šalu, izvolite.
Zašto postavljate sva ta pitanja?
Ništa nisam skrivila.
On to radi. Ili je radio.
Pomažem mu, znate, zasad se opet primio toga.
Dobro mu ide.
Što vi to radite?
Što ja to radim?
Kad se počini zločin
mogu primjenom reda i metode
i polagana gašenja vlastite duše
otkriti, bez propusta ili greške, počinitelja.
Kao u vašim knjigama.
Vaš blesavi detektiv iz Finske,
on piše popise.
Temeljite li se na njenom pisanju?
Biste li nam kazali gdje ste se nalazili u ponoć?
Za popise.
U glazbenoj sobi s gđom Rowenom.
I ona vam se tamo pridružila u ponoć.
Potpuno ste sigurni u to?
Gledala sam zidni sat i bila zahvalna kad je došla.
Ali gatara vam se nije svidjela.
Smatram da ste je nazvali sotonskom.
U sjećanje možda prizivate Knjigu Izlaska
22:18?
“Ne dopusti čarobnici da živi.”
Biblija s razlogom upozorava na to.
Vještica na svoj Šabat?
Valja je utopiti ili spaliti
ili baciti s visoka balkona?
Ne, ja se ne osvećujem.
Ali dobro poznajete Sveto pismo. I to na strogom vulgatnom latinskom.
Niste plod provincijske škole,
nego možda konventa.
Nisam još znala čitati kad sam otkrila da mi je poziv biti časna sestra.
Devet sam godina nosila habit u Ospedale della Pieta.
A onda sam upoznala g. Seminoffa.
Došao je popraviti krov.
Bog zadaje izazove.
Zaljubili ste se i zaboravili Boga.
Ne, nije tako jednostavno.
Završno pitanje.
Za popise, naravno.
Pardon, smatram da sam nešto čuo.
Kad se tako bojite tamnih umijeća,
zašto ste uopće nazočili seansi?
Nesvetom činu po noći tu, gdje vam je mrsko ostajati?
Samo jednome sam dužna odgovarati.
A to niste vi.
Poirot.
Gđo Olga Seminoff, dok ste bili časna, kako se zvala vaša svetica?
Marija.
Nećete daleko sa slomljenom nogom.
Nazubljeno oružje. Ne preoštro.
Nokti, možda.
I nema drugih tragova na njoj.
Izuzev očitoga.
Ništa drugo u njenom stanju nije neuobičajeno?
Probadanje klasičnom umjetninom možda je dovoljno.
A lijevo zapešće?
Zanemarujete ozljedu,
kao i točno vrijeme smrti.
To mi je promaklo.
Zurite u mene.
Prestanite!
Mislite da sam trknut?
Nisam!
Tata.
Je li ti dobro?
Da.
Tu sam gore ako ti trebam.
Stvarno bih volio da me niste pitali.
Ožiljci iz bitke nisu uvijek tjelesni.
Služili ste?
Petnaesti travnja 1945.
Sve je trebalo biti gotovo.
Prešli smo Rajnu
na istok u proboju prema Berlinu.
Našli smo ulaz u logor Bergen-Belsen.
O, Bože.
“Oslobađanje”.
Skrb za kosture da ih se vrati u život.
Mlijekom smo prvog dana ubili dvoje. Nismo znali.
Zatim tifus.
Imali smo samo aspirin i opijum.
Spalili smo kolibe.
Napisao sam Leu pismo.
I onda se prostrijelio kroz prsa.
Kad sam se vratio doma, rečeno mi je da prekinem praksu.
Izuzetak je bila jedna pacijentica lani.
Alicia Drake.
Iz usluge Roweni.
Nitko je drugi nije htio primiti.
Ovdje nije.
Tako dugo sam joj bio obiteljski liječnik da sam trebao odbiti.
Ali tu vam je položaj nepogodan.
Jer ste zaljubljeni u Rowenu Drake.
Srećom sam bar u njenom životu.
Znam da je ovo...
Znam da je ovo teško, ali, prema vašem mišljenju,
je li Alicia Drake mogla biti ubijena?
Alicia mi je kazala što je vidjela.
Rekla je da joj se djeca rugaju.
Nisam je slušao.
Pripisao sam to slomljenom srcu njenog silaženja s uma.
Trebala joj je pomoć.
Dao sam joj sedative,
kao mlijeko izgladnjelima.
Ne postoje parapsihički fenomeni.
Postoji psihička bol.
Netko trknut kao ja trebao je to znati.
Jesmo li gotovi?
Merci, doktore Ferrier.
Slutim da nisam na vašem popisu.
Osoba za razgovor.
Pričekat ću, gospodine.
Stravični Edgar Allan Poe.
Za dječaka tvoje dobi, nije li bolji,
možda, Charles Dickens?
Pomalo je blesav. Zar vama nije?
Moj otac se trza poput vas.
To se zove ratna neuroza. Iscrpljenost borbom.
Meni to nije fer.
Nije on umoran.
Slomljen je.
Bio je sa mnom u ponoć, ako se pitate.
Pitao sam se, priznajem.
S tobom u ponoć, da?
U kuhinji, čekali smo gđu Rowenu.
Da joj poželi laku noć.
Naravno.
Pomoćnici su joj došli odmah potom, tako da su i dalje na vašem popisu.
Svi su na mom popisu.
Niste zatvorili slavine.
Nažalost, noćas ne znam za sebe.
Osjećate svašta.
Glasove.
Svisveti su.
Mrtvi nam ne mogu biti bliže.
I vi ste bili mrtvi.
Makar i tek na trenutak.
Smatraju vas svojim.
Onome koji ima što reći bilo bi mudro obratiti se vama.
Govoriš kao gđa Reynolds.
Ona se samo pretvarala da zna.
Nije čudo da ih je rasrdila.
Imaš mnogo suosjećanja prema mrtvima.
Neki su mi prijatelji.
Ispričavam se.
Merci, Monsieur Leopolde.
Nema na čemu.
Herculese.
Trza se.
Nicholas i Desdemona su spremni.
Možemo pričekati policiju.
Ja sam Hercule Poirot, ne?
Ne. Da. -Da.
Da. Ako policija uspije gdje ja ne mogu, sljedeći ću s balkona u kanal.
Opet je onaj stari.
Što zasad mislite?
Kladila bih se na kućepaziteljicu.
Ima ukusa za knjige, ali jara joj je sumporna vatra.
A Roweni Drake je žrtva trebala živa.
Premda taj dječačić
ima šarma kao žvakanje folije.
Možda, možda. Svaka teorija teži ka činjenici prije stjecanja informacija.
Red i metoda.
I popisi. -I popisi.
Nastavljamo s onima koji su je najbolje poznavali, pomoćnicima.
Stvarno mislite da je pomoć imala motiv?
Pomoć uvijek ima motiv, prvo jer mora trpjeti naziv “pomoć”.
Opet on.
To dvoje kriminalaca nije od povjerenja.
Kriminalci? Ta djeca? To ste mogli spomenuti.
Sad vam govorim.
Ne bih li ovo mogao sa sestrom?
Čeka vas na udobnom.
Gdje mi je brat?
Čeka vas na udobnom.
Desdemona i Nicholas Holland.
Putovnice su nam krivotvorene.
Da. I to ne naročito dobro.
Prethodno Horvát Nipkin i Dorenia.
Rođeni u Mađarskoj.
U selu netragom spaljenom.
Od cijele naše obitelji
nekako smo samo mi ostali živi.
Skrbili smo jedno za drugo.
U ponoć smo krišom uzeli piće iz kuhinje. Onaj jezivi klinac je bio tamo.
Kaže da ste došli odmah nakon punog sata. -Vara se.
A kako dugo ste radili za gđu Reynolds? -Malo više od godine dana.
Sigurno? -Najbolja godina našeg života.
Nismo gladovali otkako smo joj počeli stvarati paravan.
Ne znam što ćemo bez nje.
Snalazili smo se prije nje. -O, da, krali ste.
Bili smo lopovi, ne ubojice.
Moralo se, da preživimo rat. -Ona bi samo nešto znala.
I ako kaže da je Alicia Drake ubijena...
Čista varalica.
Bila je magična.
Znači, sve te seanse u kojima ste sudjelovali...
Bile su lažne. Lažne.
Lažne? Lažni susreti s utvarama? -Sve lažne.
Sve seanse? -Sve je bila predstava.
Sve predstava, lažna. Čudno.
A je li i ovo magija? Upravljač za pisaći stroj koji govori?
Hoću reći, postavili smo neke varke. Samo da dočaramo stvarnost njenih vizija.
Muštrala me kao vojvotkinja
i očijukala s Nicholasom da je sluša.
Trpjeli smo već i gore.
“Stići ćemo i bez nje.”
Kamo ste to bježali?
Idemo u Missouri. -Missouri.
Missouri?
Skrivali smo se u šumi Murrhardt.
Živjeli od korova i miševa.
Američki kamioni prošli su kroz Heilbronn i mislila sam da smo mrtvi kad nas ulove.
Naučili su nas Lindy Hop.
Dotad nismo vidjeli ništa slično njima.
Toj mješavini ljudi, tih boja i glasova.
Jedan je pričvrstio plahtu.
Imali su kinoprojektor, ali samo pola filma.
Gledali smo polovicu filma Srest ćemo se u St. Louisu
svake večeri kroz mjesec dana na vojničkoj plahti.
Gledali smo ga opet i opet.
Još ne znam kako završava.
Završava sretno.
“St. Louis, Missouri.”
Već od izgovaranja tih riječi moja bi sestra zaspala.
Zbog boje.
Zbog tih lijepih ljudi.
Znate, tamo nitko nije bio bolestan.
Nitko nije gladovao i umirao.
Avenija Kensington 5135.
Tamo smo odlučili stanovati.
To je njen san, pa je i moj.
Morali smo trpjeti vojvotkinju tek dok si ne uspijemo platiti put.
Da počnemo ispočetka.
Glupo je imati san.
Ali, nestrpljivi zbog sna, drsko ste joj počeli okradati utržak.
“Zvec, zvec, zvec, vozio je tramvaj.”
Što? Ne, nismo.
Vaš brat već to priznaje.
Budala.
Vaša sestra već to priznaje.
Ne gđu Reynolds. Nju ne bismo.
Možda je otkrila vašu krađu i zaprijetila vam.
Možda ste dovoljno poznavali okrutnost policije prema Romima bez državljanstva
da je, radi izbjegavanja deportiranja ili gorega, ubiljete.
Vi, pomoć od povjerenja.
Nicholase!
Nicholase, gdje si?
Ako sam ja tu zarobljena, i ti si.
Ne znači da sam je ubila.
Kvragu, trčala je kao da jest.
Jasan motiv, ne zna se gdje su u vrijeme smrti.
Mijenjam pretpostavku.
To je svakako moguće. Da. Da.
Opet se pretvarate da znate više od svih na svijetu.
Zasad ne znam ništa. Istina ne dođe bez danka u trudu.
Probudili ste medvjeda iz sna. Ne žalite se kad zapleše tango.
To nije izraz ni na jednom jeziku. -Nastavljamo.
Čujete li ovo?
Svuda oko nas.
Ništa nisam čuo.
Vaš istraživač je prepekao jaje.
Poirot. Udarac u glavu možda vam je noćašnja granica.
Još netko je u ovoj kući.
Jeste li to čuli?
Da.
Obojica smo, dakle.
Slušamo.
Čekajte.
I dalje ne radi.
U redu je. Možeš sad izaći.
Ne prijeti ti nikakva kazna.
Nemaš razloga za strah.
Došla si s ostalom djecom, da?
I kriješ se tu cijelo ovo vrijeme.
Jesi li čula kad je žena pala?
Jesi li to vidjela?
Je li je netko gurnuo?
S kim razgovarate?
S djetetom.
Sigurno ste čuli.
To sam čula.
Pustite nas!
Odvežite nas, svinjo!
Ne možete nas tu ostaviti!
Čuli ste to. Svi. -Sigurno su cijevi.
Cijevi? Zvuči kao Blitz.
Svih ovih godina to nisam čula.
Ja jesam. Kad su ljutiti.
Uzrujali smo ih.
Kako da im uklonimo uzrujanost?
Slušajte.
Dopire iz podruma.
Ova kuća nema podrum.
“Dottore”. Doktor. Dječja vendeta.
Sišli biste u to?
Tata?
Zaista su ovdje zaključali tu djecu da umru.
Ostavite ga. Proživljava živčanu oluju.
Kvragu, Ferriere. Ne sad!
Priberite se.
Pomislite na sina.
Prekinite! -Tata!
Prekinite! Prekinite!
Olujni valovi. A ne duhovi.
Molim vas, prekinite! -Stanite!
Tata!
Prekinite.
Tata, prekini!
Jesi li u redu? U redu si?
Tata, molim te, stani! -Prekinite!
Stanite!
Tata. Tata.
Tata. Ja sam.
Ja sam.
Evo, tu sam.
Tu si, sa mnom.
Vidiš me?
Samo mu tako dođe.
Znam.
Ššš, tata.
U redu je. Tata.
Samo se treba odmoriti.
Zar ne, tata?
Ja bih se trebao brinuti za tebe.
I brineš se.
Odmorite se, monsieur.
Trebao sam poslušati.
Vidio sam.
Demoni, zlo.
Posvuda su u ovoj kući.
Nas dvojica smo jednaki.
Kamo god da odemo
smrt dođe za nama.
Mora postojati racionalan odgovor za sve ovo.
U podrumu su pčele.
Na katu je običan ubojica.
Ne.
Slušajte.
Vjerujte.
Može se sad odmoriti u mojoj glazbenoj sobi.
Gotovo je zvučno nepropusna.
Treba je zaključati. Radi njegove sigurnosti.
Ali, molim vas, zadržite ključ. Radi naše.
Merci.
Dođi, Leopolde. Vrijeme je za još torte, zar ne?
Prejeo sam je se.
Pa, ja nisam.
Naravno da bi ona to rekla.
Iz njene perspektive, točno, ubio sam Aliciju.
Rowena vjeruje u što hoće.
Medij vidi da je Alicia ubijena, odmah sam ja pucao.
Ne vjerujete gđi Reynolds
i pisaćem stroju s porukom preminulih u vidu vašeg inicijala.
“M” kao Maxime.
Ukleta kuća?
Ljudi očajnički nastoje oblikovati kaos u uredne priče.
A dvostruko jače kad su uznemireni.
To nije mrlja od bilijun zvijezda, to je stara Kasiopeja.
Mutno svjetlo na obiteljskoj fotografiji? Sigurno je djedov duh.
Alicia je bila duševno bolesna.
To ju je ubilo.
Nije moralo.
Pravi liječnik bi joj dao pravi tretman. A ne ta salata od trzaja.
Sranje!
Med. Dobar za posjekotinu. Antiseptik iz davnine.
Taj nije od divljeg cvijeća.
Ne mogu ga odrediti.
Alicia Drake.
Prava sunčana sreća.
Podrapana napola.
Alicia je podrapala fotografiju u sobi one noći kad sam je ostavio.
Tad smo posljednji put razgovarali.
Dakle, razvrgnuli ste zaruke s njom.
Čuli ste. Nije mi bila dovoljno bogata.
Nosite njenu fotografiju u džepu. Večeras ste došli na poziv.
Smatram da ste voljeli Aliciju Drake više nego novac.
A ipak ste otišli.
Kad oženite neke žene oženite i njihovu majku.
Dakle, majci niste odgovarali.
Njoj ni Papa ne bi odgovarao.
Rowena nije znala postojati sama.
Iz pakosti je rastrgala vrt i otišla u inozemstvo.
Alicia se izbezumila od grižnje savjesti i htjela je ganjati po svijetu.
A ja sam napokon shvatio da joj nikada neću biti ono najvažnije u životu.
Pa ste razvrgnuli s njom i slomili joj srce.
Samo zato što ste se uz tu ženu osjetili sitnim.
Vratio sam se u Veneciju
preklinjati je da me opet prihvati.
Kad sam čuo da je bolesna...
Rowena mi nije htjela dati da je vidim.
Niti joj pokazati moja pisma.
Sljedeći put sam vidio Aliciju u lijesu.
Možda sam ja bio kriv.
Ako dopuštate, vašu pozivnicu, molim?
Gđa Oliver.
Obična poruka. -Bez osebujnih izraza.
Pisaći pribor je običan. Uredno je otipkana.
Profesionalno anonimna.
DOĐI U PALAZZO 22.00 VAŽNA VIJEST O ALICIJI DRAKE
J A B U K A
Pa, to je to. Gotovi ste. Idemo.
Njegov razgovor. Nismo završili.
Kanili ste razobličiti neku laž, možda ga optužiti da je potajno bio za Vichy.
Onda bi vam zaprijetio udarcem. Zaštedjeli ste si trud.
Dobro mu je? -Psu čuvaru, pomozite, dajte mu stolicu.
Stolicu, da.
Lijepo je imati prijatelja u ovome.
Kako dugo se poznajemo?
Od ubojstva u javnoj kupelji na Canning Roadu.
Nametnula sam vam se kao promatrač pri istraživanju knjige.
Opisala jedva prikrivena Poirota. Prozreli su me i postali ste slavni.
Neslavni.
Ispričavam se. Hvala vam.
Ne za mene. Za vas.
Hoćete razgovarati sa mnom?
Pustite ga. Uključili ste hladan motor, primili pokoji udarac u glavu.
Prosjedite ovo. Pustite da svane.
Zamalo sam poginuo.
Ovdje.
Ovaj palazzo...
Izvodi podvale.
Uzastopce stavlja stvari pred mene.
Jabuke.
Umna podvala.
A onda mi um želi nešto kazati.
Kako ste postali policajac?
Voljela bih da se pustite ovoga.
U redu je. Odgovorit ću.
Otac mi je bio žbir.
Obiteljski posao, u biti. Nikad nisam znao ni za što drugo.
No rano ste otišli u mirovinu. Već lani.
Da.
Obiteljski posao više nije bio za mene. Možda nikad i nije.
Imao sam snagu, ali ne i debelu kožu.
Pio sam kad nisam mogao zaspati, a nikad nisam spavao.
I sami ste bili policajac.
Možete to shvatiti.
Napokon dobijete slučaj
i znate da je to posljednji kojeg možete svariti i zadržati dušu.
Koji je to slučaj bio za vas?
Zašto ste lagali da nikada prije tu niste bili kad je očito da jeste?
Znali ste točno gdje ćete naći skriveni telefon.
Slučaj je bio velik spektakl.
Obitelj je očito zasluživala privatnost.
Ali bili ste dežurni policajac
kad je Alicia Drake nađena mrtva.
Da.
Ja sam je izvadio iz vode.
Sutradan sam otišao u mirovinu.
I uskoro postao moj odlični tjelohranitelj, zmaj na ulazu
koji ni živoj duši nijednom nije dopustio proći.
No koliko jutros me prekinuo
da pita poznajem li zaista tu ženu s jabukama.
Mnogim mi se mjesecima mir nije remetio
dok ste me odlučno štitili od znatiželjnika ili družbenika,
bacali odrasle ljude u kanal.
Ariadne Oliver
samo plesno prođe.
Zašto?
Zato što ste se urotili.
Autorica i tjelohranitelj,
u suradnji s medijem, u šurovanju.
Hineći prezir,
zavjerenički su me doveli na ovu seansu da ispadnem budala.
Vrlo sam zabrinuta za vas.
Podrobnosti o životu i smrti Alicije Drake
dao je policajac koji je nazočio njenoj smrti.
Podrobnosti o meni nije dalo gatanje,
već pismo od vas.
A na seansi, dok su svi gledali u medija,
vama su ruke bile slobodne. Tajnoj suučesnici
koja me treba uvjeriti u nemoguće.
U medije i magiju.
U duhove i bogove.
Slava za medija,
a postotak za vas,
uz obnovu vašeg književnog statusa.
“Žena koja je zbunila Herculea Poirota.”
Ne Joyce Reynolds, već Ariadne Oliver.
Zar mi nećete oprostiti?
Navodno samo Bog može oprostiti.
Onda je to malo nezgodno.
Dakle, otkrijmo kako ste to izveli.
Baba? -Dobar detalj.
Osobni poziv zaručniku?
Drama je uz onoga zajamčena. Tri promašaja, trebao mi je pogodak.
Bili smo prijatelji.
Vi nemate prijatelje, nego obožavatelje. A imate ih jedino zahvaljujući meni.
Opisala sam vas kao genija. Zašto da pomoću vas ne prodajem knjige?
Genij. Ma vi ste glupan. Puki ego.
Crn oblak koji mami smrt.
Što i sami znate. Zato ste odustali.
Jeste li zato ubili Joyce Reynolds?
Ne. Nisam.
Da knjiga smjesta bude legendarna.
Dajte, sad samo stepate. -Surađivali ste.
Nismo.
Da prikrijete ubojstvo!
Ključ, dođite brzo!
Tu ima još nekoga!
Požurite! Požurite s tim!
Poirot!
Što? Što se dogodilo? Što mu je?
Ne znam.
Zašto je morao biti sâm?
Ovo je jedini ulaz.
Vi ste imali jedini ključ.
Nije moguće.
Ne.
Ne, bila sam točno pred vama!
Vikao je na nekoga.
Mrzio sam ga, ali ga nisam htio ubiti.
Ima dijete, za ime Isusovo.
Uostalom, bio sam vani
i nastojao ući s njima.
To je točno.
Liječnik je unutra bio sâm.
Ne sâm.
Ne u ovoj kući.
Liječnik.
Bolničarka i liječnik, Dječja vendeta.
Nema drugog ulaza.
Ne mogu shvatiti.
Ako u ovoj sobi nije bilo sigurno, nigdje nije sigurno.
Nitko od nas nije siguran.
Ništa ljudsko nije moglo ovo izvesti.
“Dužni smo tek dokazati da te navodne 'nemogućnosti'”
“u stvarnosti to nisu.”
Dajte, ostavite ga.
Neka detektiv detektira. On već zna.
Vrlo brzo će to dokučiti.
Idemo.
Jednom u životu priznajte da ste se suočili s nečim većim od sebe.
Pitali ste.
Pitali ste zašto sam ostala dok su prizivali utvare.
Alicia je kopnila dok je tonula u ludilo.
Gđa Rowena je boravila uz nju
danonoćno.
Jednoga dana usrdno sam je zamolila da se malo odmori.
Obećala sam bdjeti uz nju.
Prespavala je suton.
Došla je ponoć.
Začula sam glasove
i korake.
Alicia je vrlo čvrsto spavala.
Očito se probudila nakon mog odlaska.
Otišla je na balkon.
I umolili biste je kao duha da vam oprosti.
Voljela sam tu djevojku.
Umrla je
jer sam bila glupa i ustrašena.
Zašto nemate odgovor?
Uvijek imate odgovor.
Nisam smio doći. -Čekajte.
Svi trebamo otići i više se ne osvrnuti.
Neću čekati da budem sljedeći.
Noćas smo
svi u strahu.
Dogodila su se dva nemoguća ubojstva.
Oba ubojstva izgledaju kao da ih je mogao izvesti jedino fantom,
kao da su žive ubili mrtvi.
“Izgledaju”? Znate nešto.
Znate tko je ubio mog oca?
Moram razmotriti pomoćnike gđe Reynolds.
Preživjele iz rata, zdvojne i ugrožene.
Bivšeg policijskog commissarija koji je već bio u ovoj kući,
a u obje je prilike došlo do smrti.
Autoricu, odlučnu, sposobnu, ubitačno domišljatu.
Našeg anđela osvetnika, Olgu Seminoff,
silno željnu pravde kakvu sama propisuje.
Bivšeg ljubljenog punog srdžbe prema liječniku,
tek s djelićem fotografije
kao uspomenom na onoliku sreću.
Ali...
Došlo je do treće smrti, što objašnjava preostale dvije.
Do ubojstva Alicije Drake
koje je počinila
njena majka.
Njena ubojica.
Majka koja je ubila vlastito dijete, pa još dvaput da prikrije grozni grijeh.
Kako se usuđujete!
Nakon svega što sam propatila, da me optužite da sam naudila malenoj!
Vaša malena je odrasla. Niste mogli podnijeti da je otme drugi.
Gnjevno ste iščupali vrt cvijeća duginih boja.
Cvijeća? Oh, sad ste pretjerali.
Ali iznova ste zasadili vrt. Ne dugom, već jednom bojom.
Jednom bojom koja će vam vratiti ono bez čega vam se ne živi.
Cijele noći slušam i viđam ono čega nema.
Počinjem vjerovati u nemoguću prisutnost duhova.
Dok sam zapravo omamljen, drogiran
halucinogenim otrovom.
Mislila sam da su mi ormari prazni.
Bilo je meda u ormaru za posteljinu.
Ima otrova u cvjetnoj podvrsti Rhododendrona ponticuma.
Najzasićeniji je u nektaru,
a dodatno se zgušnjava kad ga pčele prerade u med.
“Ovoliki trud za žličicu meda od divljeg cvijeća”
“koji možemo kupiti za šest lira.”
Taj nije od divljeg cvijeća.
Ne mogu ga odrediti.
Zovu ga deli bal u Turskoj, gdje raste divlji.
Gdje je Rowena Drake putovala sama, bijesna.
“Ludi med”. Puka žličica tog otrova
izaziva slabost, groznicu, halucinacije.
Zasadili ste vrt tim toksičnim cvijetom koji će dati otrovni med.
Ne bih to mogla. Ne bih htjela.
Kći vam nije bila zaposjednuta.
Bila je otrovana
rukom majke koja je nije mogla pustiti.
Koja joj je s ljubavlju žličicom stavljala odmjerene količine
otrovnog meda u čaj.
Kako bi ostala tek toliko bolesna da se ne bi vratila ljubljenom pokajniku.
Slaba, bespomoćna, opet poput djeteta.
Opet vaša.
Sve do greške.
Gđa Seminoff je bdjela nad Alicijom kad ste napokon otišli spavati.
Pala je noć i Olga se ustrašila kad se, neizbježno, Alicia probudila,
uvjeren sam, opet uznemirena.
Samo, kako postupiti?
A kako nije znala pravu istinu,
Olga Seminoff je postupila onako kako je vjerovala da biste vi
i poslužila Aliciji Drake čaj za smirenje zaslađen medom.
Suviše zaslađen.
Nisam znala.
Alicia Drake nije otrčala na balkon da počini samoubojstvo.
Predozirala se vašim otrovom.
I srce joj je stalo u snu.
Vratili ste se s počinka
i pronašli je mrtvu.
A onda ste
donijeli čudovišnu odluku.
Nanijeli ste biljeg Dječje vendete.
Posjekli ste je, bacili je u kanal, pretvorili je u samoubojicu.
Žrtvu legende. Duhova.
Vaš liječnik, zaslijepljen ljubavlju i nesposoban,
nije pronašao ništa sumnjivo na obdukciji.
Policija, sklona praznovjerju, lako se time zadovoljila.
Staklenku otrova u ormaru za posteljinu ostavila je nemarna kućepaziteljica.
Izvukli ste se za ubojstvo rođenoga djeteta,
ali onda mi je gđa Oliver svrnula pozornost na nešto.
Kamo je nestao sav novac?
Preskup mi je za popravljanje.
Obično postoji samo jedan odgovor.
Ucjena.
Slutim da vas je netko razotkrio.
Pa ste platili toj osobi da šuti. Plaćali ste iznova i iznova.
Ali sad kad je nestalo bogatstvo, a kuću niste mogli prodati ni budzašto,
morali ste se riješiti ucjenjivača. Samo, tko bi to mogao biti?
Očito ste osumnjičili doktora Ferriera. Možda i nije bio naivan svjedok.
Možda je napokon prepoznao simptome otrova.
A onda ste primili pismo od nesvete gđe Reynolds
gdje navodi poruke vaše izgubljene kćeri.
Znala je suviše intimnih tančina,
naznačavala da zna za vaš zločin, nudila svoje usluge po silnoj cijeni.
Svakako vas ona to ucjenjuje. Morate je spriječiti radi sigurnosti.
Morate spriječiti i gđu Reynolds i doktora Ferriera. Ali kako?
Seansom u ukletoj kući na Halloween.
Savršenom prilikom za prikrivanje ubojstva onih koje ste sumnjičili za ucjenu.
Skrivanjem iza praznovjerja, legende, straha.
Sat je udario.
A i vi ste.
Samo, u žurbi niste prepoznali tko zapravo nosi masku.
Riješivši se mene, našli ste svoju metu.
Bila sam s gđom Seminoff u ponoć.
Bila je. Bile smo zajedno, vidjela sam vrijeme.
Vidjeli ste vrijeme na satu u glazbenoj sobi,
gdje vas je ona zamolila da pričekate. U sobi koja je gotovo zvučno nepropusna.
Koju je sama izolirala.
I u kojoj je prethodno promijenila vrijeme,
u kojoj niste mogli čuti zvonjavu stvarnoga ponoćnog zvona.
Pokazao je ponoć kad je zapravo bilo...
Nakon smrti Joyce Reynolds.
Presudan dokaz odbacio se uz magičarski dodir.
A Ferrier?
Nije mu bila ni blizu.
Dakako, istaknula je zaključana vrata i dala mi jedini ključ.
Ali ne biste ubili doktora Ferriera nožem. Oružje ubojstva bio bi vam telefon.
Vanjska linija nije radila, naravno, zbog oluje,
ali kućna je linija ostala jasna.
Telefonski poziv nije mogao doći odnekud izvan kuće.
Jedino iz nje.
Ona, u blagovaonici.
On, izoliran u glazbenoj sobi.
Znam da me ucjenjujete.
Sve ste mu priznali. Da ste ubili Joyce Reynolds.
Da ste inscenirali kćerino samoubojstvo.
To nije moguće.
Pa ste iznijeli prijetnju.
Postupite točno kako kažem.
Zaprijetili ste mu ubiti sina.
Ne! Ne, pustite ga. Ostavite ga.
Jedini razlog da živi,
ako ne postupi kako ste mu kazali.
A kazali ste mu da
uzme nož.
Ona mi je ubila tatu?
I gđu Reynolds.
I Aliciju. -Ne.
Njoj nikad ne bih naudila.
To je bio nesretan slučaj.
Bila mi je cijeli život.
Trovali ste je. -Da bih je štitila.
Da biste je kontrolirali! -Da bih je sačuvala od tebe.
Nisam je mogla pustiti.
Bila je moja.
Bila je ono najbolje u meni.
A ako postoji duša, njenoj ste dali mir.
Merci.
Dottore.
Proglasit će smrt gđe Drake samoubojstvom.
Osim ako ne biste dali oprečnu izjavu.
Smijem li vas barem ispratiti kući
prije no što me prijavite zbog prevare?
Po danu se
ni jedno ni drugo ne čini nužnim.
Na koncu vi štitite mene, Dottore.
Dođi onda, Leopolde.
Da ti zakopčam gornje puce.
U redu je, gđo Olga.
Vrlo elegantno.
Ne treba mi kaput. -Bit će ti hladno.
Dobro je. -Znam da je sunčano, ali ipak je hladno.
Mnogo je bolje. -Gđo Olga, dobro je.
Vrlo si naočit. -Hvala.
Madame.
Stanovat će sa mnom i g. Seminoffom. I Harryjem.
Čuvat ćemo ga kao rođenoga.
Možda ćemo ga malo više tjerati na sunce.
Iznimno si pametan dječak
koji se možda srami mjere u kojoj mu se sviđa pažnja.
Znam ponešto o tome.
Ne smiješ kriviti sebe za bilo što što se zbilo u ovoj kući.
Zbog čega bi?
Ali ja sam kriv za sve to.
Nije ti bilo stalo do novca za sebe.
Htio si pomoći ocu.
Tata nije mogao raditi.
Novcem sam samo plaćao naše račune.
Nisam ni znao što bih s ostatkom.
Rowena Drake smatrala je da ucjene šalje ili lažni medij ili obiteljski liječnik,
a nije ni jedno ni drugo.
Samo je liječnikov sin uvidio istinu.
Bila je očita iz tatinih bilježaka.
Trovanje ludim medom,
poput Mitridata iz njene opere.
Kralja Otrova.
Sve je opisivala jedna knjiga iz njene biblioteke.
Pa sam iskušao teoriju.
Poslao si ucjenjivačko pismo.
Pa još jedno.
Možda može biti koristi od tog novca u tvome madracu.
Da se ispravi kajanje.
Preživljavali smo prije gđe Reynolds. Nećemo samo preživljavati.
Obećavam, doći ćemo u Ameriku. Hoćemo.
Dođite s nama, vas dvoje.
U policijsku postaju?
S nama, kući. Vi, zatim u Ameriku. U Missouri, koliko shvaćam.
Karte za dvoje. Možemo pomoći oko toga. Mislim.
Hvala vam.
Hvala, velika vam hvala.
Dajte mjesta Leopoldu, molim.
Riješili ste slučaj.
Ali imali ste pomoć.
Zar ne?
Čuli ste je.
Bonne chance, prijatelju.
Bez brige.
Oni koji umru u ovoj kući uvijek se vrate.
Vidjet ću ih opet.
Vidimo se uskoro, tata.
Neću se ispričavati. Upropastili ste mi knjigu.
Ni živih ni dokaza. Moram sve preraditi.
Samo ne spominjite moje ime.
Nikad više ne bih čula vaše ime.
To je sad samo kuća. Sve je razobličeno.
Ali vi imate izraz vjernika.
Jeste. Vidjeli ste nešto.
Bio sam pod utjecajem.
Podsvjesni mi je um sastavio činjenice prije racionalnoga.
Vidjeli ste.
Znate.
Znam samo da se ne možemo sakriti od svojih duhova.
Bili oni stvarni ili ne,
moramo se
izmiriti s njima.
I živjeti život.
Nekako.
A kako ćete vi živjeti svoj život?
Monsieur Poirot?
Roditelji su vam umrli jedno nedugo nakon drugog.
Zatim i brat.
Liječnik od povjerenja voljeni vam je obiteljski prijatelj.
Brat vam je bio neženja, kao što ste i vi. Druge rodbine nemate.
Obitelj vam nije prokleta.
Ozbiljno slutim da je vaš brat pridodao aneks oporuci
u kojem navodi da je uživa liječnik ako umru svi članovi vaše male obitelji.
Nakon toga ozbiljno slutim da ih je također usmrtio,
tvrdeći da su preminuli prirodnom smrću.
A vaš je život sljedeći ugrožen. Možda da radije sjednete.
Molim.
Pa, ispravite me ako griješim, monsieur, liječnik je bio obiteljski prijatelj?
Igrali smo se kao djeca. Toliko je jasno.
Doduše, majka vam je bila bliža? Da.
PREVEO VLADIMIR CVETKOVIĆ SEVER
Obrada metalcamp (DrSi Infire)