PRÍZRAK V BENÁTKACH
BENÁTKY, TALIANSKO 1947
Signore Poirot, vaše koláčiky.
Prišli vajíčka, signore.
- Poirot! - Poirot!
Monsieur Poirot, pomôžte!
Rodičia mi minulý rok záhadne zomreli.
A môj brat chvíľu nato.
Náš lekár to nevie vysvetliť.
Prosím vás. Bojím sa o svoj život.
Vraj sme prekliati.
Čo som povedal?
Ešte raz sa ho dotkni a prídeš o ruku.
Prepáčte, pane.
Signore Poirot, musím s vami súrne hovoriť, prosím.
Monsieur Poirot...
prišla akási dáma.
Vraj je v Benátkach v súrnej veci.
A vraj je vaša priateľka.
Nemám priateľov.
Tvrdila, že to poviete,
tak vám mám dať toto.
Pani spisovateľka.
Zdravím, mladý muž. Mama je doma?
Prepáčte môjmu strážcovi. Také má inštrukcie.
Pustí len koláčiky, dvakrát denne.
Dvakrát?
- Poznáte ma. Do večere len jablká. - Áno.
Ach, tieto zbožňujem.
A tento čokoládikový.
Hercule Poirot sa vážne odmlčal.
Schováva sa na dôchodku.
Prípady za koláče.
Som veľmi spokojný.
Nie.
Toto je šťastie, nie spokojnosť.
Spisovateľ pozná rozdiel.
Dokonca si vybral za úkryt Benátky.
Malebný prežitok, pomaly klesajúci do mora,
ako vaša myseľ bez výzvy.
Nepodceňujte ma pre šikovnú frázičku.
Píšem najlepšie záhadné príbehy.
Teda písala som.
A 27 z 30 kníh boli bestsellery.
Dočerta s kritikmi posledných troch. Že vraj slabý odvar.
Ariadne Oliverová, rád vás vidím.
Idete so mnou.
Je načase vrátiť vám do života život.
Nuž.
Nepočuli ste? Je to naliehavé.
Nie ste prvá, kto ma zvádza nejakým neodolateľným prípadom.
Nie prípadom. Je to zašmodrchanejšie.
Vážne ste odrezaný od sveta. Neviete, aký je dnes deň?
Čo je „zašmodrchanejšie“?
Veselý Halloween!
Z Ameriky vyvážame hlasnú hudbu a hroznú čokoládu,
ale vrátili sme aj Halloween.
Dnes je večierok pre deti.
Decká! Amerika vraví „Veselý Halloween“!
Hej! Veselý Halloween! Poďme!
Poirot, niečom som našla. Niekoho.
Neviem to vysvetliť.
Prezrela som to z každého uhla a neviem to rozlúsknuť.
Niečo na mňa chystáte, drahá priateľka.
„Diabolská pani Reynoldsová.“
Špiritistka či médium, podľa novín
„Joyce Reynoldsovú nedávno prepustili,
je to posledná žena, ktorú uväznili
na základe zákona o čarodejníctve z roku 1735.“
Videla som milión takzvaných médií, všetko trápni podvodníci.
Ale je tu táto.
Ohromujúca.
Táto pani Reynoldsová, bola som na seanse,
diali sa veci.
Triky.
Som najchytrejšia a neviem na to prísť.
Tak idem za druhým.
Detektív Poirot musí prasknúť túto bublinu,
inak bohuprisahám, že jej uverím.
Odhaľte ten podfuk.
Poďte na halloweensky večierok.
A po ňom sme pozvaní na seansu.
- Halloweensky večierok! - Berieš ju na rande?
Užite si to. A príliš sa neľakajte.
A sme tu.
Palazzo Lacrime dei Giovani.
V Benátkach vravíme:
„V každom dome straší
alebo je prekliaty.“
Deti, ste pripravené?
Áno!
Kedysi dávno
bol v tomto paláci sirotinec.
Dobrí lekári a dobré sestričky sa starali o dobré detičky.
Až vypukol mor.
Morové pliagy ľudí desia
a v strachu sú schopní hrozných vecí.
Nie je to pre deti príliš strašidelné?
Potom je život menej strašidelný.
Čoskoro deti zistili, že zostali samy.
Zamkli ich vnútri, aby zomreli od hladu,
a ony kričali, škriabali.
Niektorí tvrdia, že deti sa dodnes ukrývajú v paláci
a chcú, aby sa k nim pridali ďalšie.
Takže si dávajte pozor,
lebo sa mstia lekárom a sestrám,
ktorí ich nechali zomrieť.
Dávajte si pozor na značku detskej vendety.
Nikto tu nie je lekár, však?
Dobre.
Ani sestrička?
- Nie. - Nie?
Takže nič nehrozí a večierok sa môže začať!
Nie! Nebehajte!
EDGAR ALLAN POE PODIVNÉ PRÍBEHY
Leopold.
Máme tu skutočný večierok a ty sa schovávaš v knihe.
Čo keby si sa zahral s ostatnými deťmi?
Hry sú pochabé.
Halloween si žiada desivé príbehy.
Nemyslíte, pani Olga?
Nechceš aspoň kúsok koláča?
Ten je pre siroty.
Skontrolujem otca.
Večierky nezvláda.
Pozor, mníška!
Slečna Oliverová, je úžasné, že ste tu. Ste moja najobľúbenejšia autorka.
Vaše knihy mi dávajú vieru, že zlých stihne spravodlivosť.
Žiaľ, život nie je detektívny román.
Áno. Bonsoir.
Si v poriadku?
Je to hrozne vysoko.
Chápem. Je tu veľká tma, však?
To je naša hostiteľka?
- Toto je môj dom. - Sopranistka Rowena Draková.
Diva a jej očarujúci život.
Ale žije tu.
Kam sa podeli peniaze?
Každý, kto tu býval, sa stal obeťou tragédie.
Aspoň podľa legendy.
Detská vendeta.
Ktosi uvidí na stene detský tieň a príde temnota.
Ako jej dcéra pred rokom.
S tou sa dnes máme spojiť.
S mŕtvym dievčaťom z onoho sveta.
Nemienim veriť takým veciam.
Uvidíme.
Zlatko, bude to dobré.
Slečna Rowena, znova zateká.
Ocko?
Je ti dobre?
Nechceš lieky?
Nie.
Tak trochu punču?
Môžeme odísť, ak chceš.
To nič.
Sľúbil som Rowene, že zostanem.
Dobre.
Tešil som sa na seansu.
Pripravili ste deťom skvelý večierok, madame.
Aj dospelým.
Skúsite vyloviť jabĺčko, pán Poirot? Zjavne je to zábava.
Zábava nie je pre mňa.
Som za to rada.
Už dlho sa v tomto dome neozýval smiech.
Je to vskutku pozoruhodný palác.
Môže byť váš.
Nemám na opravy a nevládzem sa naň dívať.
A nikto ho nekúpi za žiadnu cenu po...
Bože, prosím, nie!
Prepáčte mi.
Dúfala som, že keď tu bude živo, bude to menej bolieť.
Pani Rowena?
Áno?
Prišiel váš hosť.
Bože, som nervózna.
Veríte duchárom?
V tomto dome som uverila.
Sú v ňom hlasy.
Šepoty.
Plač.
Dcéra v noci nespala a rozprávala sa.
Myslela som, že s bábikami.
Moja dcéra...
Znovu počuť jej hlas.
Jedno slovko.
Dala by som pani Reynoldsovej všetko.
Toto bude veľmi smutné.
Pani Reynoldsová.
Všetko sme pre vás pripravili v salóne.
Podľa pokynov vašej asistentky.
Aký je hlučný tento dom.
Skôr než začneme, deti odídu.
Tak veľa...
všade.
Príšerné spomienky.
Izba vašej dcéry je na treťom poschodí.
Ako ste...
Môžeme to urobiť tam?
Isteže.
Ariadne Oliverová.
Moja nemesis.
Znova sa stretávame. Diabolská Joyce Reynoldsová.
Tú prezývku vymysleli novinári.
Nepáči sa mi.
Bonsoir, madame, musím povedať, čakal som niekoho viac...
Dramatického? Smiešneho?
Starú bosorku?
Áno, to je perfektné slovo.
Bosorku. Starú.
Týmto nie som z vlastnej vôle.
Preto mám radšej označenie „médium“, prostriedok.
Nie som veľká ani malá. Nie som zaujímavá.
Ale viem hovoriť s mŕtvymi.
A vy?
Som Hercule Poirot.
Boli ste Hercule Poirot.
Ten detektív.
To vy ste zaujímavý. Ste vcelku slávny.
Som váš ďalší slávny prípad?
Prípady už neriešim.
Ale prišli ste ma znemožniť.
Nie preto vás priviedla slávna autorka?
Som tu na pozvanie pani Oliverovej,
ktorá chce odhaliť vaše veštecké finty.
Priznávam, madame,
že ma za celý život nenadchol váš druh.
Môj druh?
Oportunisti, ktorí využívajú zraniteľných, nie?
Vy neveríte na existenciu duše po smrti?
Stratil som vieru.
To je smutné.
Áno, je to smutné. Pravda je smutná.
Pochopte, prosím,
s otvoreným náručím by som prijal
skutočnú ukážku diabla, démona či ducha,
pretože ak je duch, je i duša.
A ak je duša, je i Boh, ktorý ju stvoril,
a ak máme Boha, máme všetko.
Zmysel, poriadok, spravodlivosť.
Lenže už som videl priveľa.
Nespočetné zločiny, dve vojny,
trpké zlo ľudskej ľahostajnosti, a môj záver znie: nie.
Žiadny Boh ani duchovia.
A žiadne médiá, čo s nimi komunikujú.
Čo ste vraveli?
Akoby som už nemala dosť upratovania.
Tu nemáme po zotmení čo robiť.
Asi nás nebudú obťažovať.
Kto?
Čo sa stane po zotmení?
Stále je to šarlatánka?
Strop poškodila voda a nebol zvyknutý na toľko pobehovania.
Neuznáte aspoň efektné načasovanie?
Tu hore je izba slečny Alicie.
Prepáčte, ako to dievča zomrelo?
Balkón. Kanál.
- Utopenie. - Samovražda.
Nebola to jej chyba. Dostrkali ju do toho.
Pani Seminoffová, prosím.
Čo je, doktor?
Starali ste sa o ňu. Videli ste to.
Počkajte, prosím.
Kto tu bol dnes večer?
Pani Reynoldsová, jej asistentka?
Nikto. Iba ja mám kľúč.
Od smrti slečny Alicie som sem chodila iba ja.
Utrieť prach a pozrieť Harryho.
Kto je Harry?
Jej kamarát.
Hovorila mu všetko.
Kým žila, rozprával.
Už iba vykrikuje.
Všetko je tak, ako to zanechala.
Pani Rowena mi nedovolila s ničím hýbať.
Boli s Aliciou nerozlučné.
- Nechytíš ma! - Chytím!
Tento palác bola ich oáza.
Vždy len na týždeň medzi cestami za operou.
Ale Alicii robili spoločnosť duchovia detí.
Vyrástla na veľkú krásavicu.
Stretla svojho šéfkuchára Maxima.
Veľmi rýchlo sa zasnúbili.
Takí boli zaľúbení.
Potom sa so snúbencom pohádali.
Nasťahovala sa späť do paláca.
Vtedy začala vídať deti.
Chceli ju pre seba.
Posledné týždne sa trápila v tejto posteli,
všeličo videla.
Tiene.
Vravela, že ju deti volajú k sebe.
„Chcú ťa tu pri sebe.“
Pomiatla sa z nich.
Pani Rowena bola stále pri nej,
prosila duchov, aby jej dali pokoj.
Ale márne.
Zanechali značku
detskej vendety.
Podľa polície sa poškriabala pri páde.
Polícia...
Počúvam.
A táto ženská chce rušiť Aliciinu dušu.
Počúvam.
Vravím vám, monsieur, nie je to správne.
Je to proti prírode a Pánu Bohu.
Niekto za to zaplatí.
Počúvam.
Je tu toľko bolesti.
Baba.
Áno.
Králiček Baba.
Maxime, nie.
„Maxime, dostav sa do paláca o 22.00. Dôležité správy o Alicii Drakovej.“
- Pozvala si ma. - Ja nie.
Od začiatku ma len vyhadzuješ.
Ale zatiaľ márne.
Ak je tu čo počuť, počúvam.
To povedz novej snúbenici.
Čakal si až pol roka po Aliciinej smrti.
Vraj je nechutne bohatá.
Pozemky im udelil kráľ Juraj, taká bohatá.
Kúpila mi bistro na Madison Avenue.
Budem Newyorčan a navyše bohatý,
čo je jediný správny prístup.
Príď, kúpim ti hotdog.
Mám ho vyhodiť?
Skús to.
Len ma provokuj.
Rob si, čo chceš, Maxime. Ako vždy.
Aj ja som ju stratil.
Koľko je nás? 9 či 10?
Neviem. Zoberte 12 stoličiek.
Plný dom.
Seansa? Pre Kristove rany! O to tu ide?
Písací stroj.
Žiadna veštecká doska? Krištáľová guľa?
Považujem sa predovšetkým za sekretárku.
Hlasy hovoria...
a ja zapisujem.
Leopold, choď si radšej čítať do knižnice.
Chcem vidieť Aliciu.
Kamarátili sme sa.
Nebojíš sa duchov?
Rozprávam sa tu s nimi neustále.
Ale ba?
Vraj ste podvodníčka.
Nedotýkajte sa ma, kým sa neskončí tranz.
Alicia Draková,
som presvedčená, že ty si ma privolala.
Priveľa duchov.
Tento dom je preplnený mŕtvymi.
Niektoré duše nevedia odísť.
Končíme, pani Reynoldsová?
Nie.
Ak chce niekto dať o sebe vedieť, sme tu.
Počúvam.
Duchovia, kričíte a voláte a nik vás nepočuje.
My počúvame.
Alicia Draková,
nájdi svoj hlas!
Ochladilo sa. Cítite to aj vy?
Je tam niekto?
Áno.
Nedotkla sa klávesa.
Musela. Nie sme predsa hlupáci.
Toto je zle. Toto je veľmi zle.
Kto je tam? Alicia Draková.
Počúvam.
Sme tu.
Počúvam.
Je čas duší.
Sme blízko.
Tvoj duch je blízko,
tvoj hlas je jasný.
Alicia.
„A.“ Alicia.
Alicia, cítim, že trpíš.
Bolí to? Prosím, odpovedz!
Ublížil ti niekto?
- Áno. - Nie!
Poirot, nech to dokončí!
Nie! Najskôr sa pozrime na jej tajného komplica
v komíne.
Nicholas, je ti niečo?
Nič mi nie je.
Nicholas. Druhý asistent.
Rád vás spoznávam.
Podľa podobných prenikavých zelených očí
usudzujem, že ste asistentkin nevlastný brat.
Magnetický spínač.
Et voilà, hovoriaci písací stroj.
Podvod?
Pani Seminoffová, mali by ste upratovať lepšie.
Boli ste tu len vy,
a predsa môj nový priateľ zanechal stopu v kozube.
Svetlý škrabanec na dverách, čiže sa sem vlámal.
Pani Oliverová, nájdite si inú tému.
Pani Draková, mrzí ma to,
ale táto špiritistka je podvodníčka.
Nie!
Kde je Baba?
Alicia!
Niekto ho vzal? Ty?
Nič som nevzal.
Alicia.
Mama.
Mama?
Smädná.
Taká smädná.
Alicia?
Bolí.
Prečo si ma opustila?
Nie.
Nechcem...
Nechcem zomrieť.
Čo sa deje?
Alicia,
ukazuje mi veci.
Vidím ju
na balkóne.
Nie je sama.
Neskočila.
Vrah!
Zabil si ma. Zabil si ma.
Kto?
Ukáž mi! Kto?
Zabil si ma! Zabil si ma!
- Zabil si ma! - Kto ti ublížil?
Zabil si ma!
- Zabil si ma! - Ukáž mi!
Zabil si ma!
Kto ti ublížil?
Čo sa stalo?
Vražda!
Satanáš.
Skutočne je diabolská.
To bol Aliciin hlas.
Niekto ju určite zabil.
Nič z toho sa nedá dokázať.
- Tak čo to bolo? - Predstavenie.
Divadlo. Skupinová hystéria.
To nebola Vojna svetov v rádiu.
Tie dvere sa rozleteli. Nechápem.
Ja áno.
Bola to moja dcéra.
To nie.
Neopovážte sa odísť bez slova.
Videli ste to, čo ja, a bolo to...
Podvod.
Skutočné. Tá žena je dôkaz. Živý dôkaz.
To je nadpis!
Dočerta, bude v mojej novej knihe a bude to hit.
Skutočná bomba.
Bože, musím sa hneď pustiť do písania.
Žena, čo dostala Hercula Poirota.
Momentálne neviem rozlúsknuť všetky jej metódy, ale prídem na to.
Neprídete.
Malo by sa vám uľaviť.
Je úžasné veriť, vedieť, že existujú záhady.
Láskavý Boh, ktorý stvorí duše, čo zostávajú.
- Po smrti príde... - Nič.
Niečo.
Ak je Boh, pre ňu by neporušil pravidlá.
Ste v poriadku.
Dúfam, že sa zajtra uvidíme.
Rowena ma požiadala o ďalšiu seansu.
A podľa slečny Oliverovej sa mám pripraviť na slávu.
- Dottore, zoženiem nám čln. - Grazie.
Títo duchovia boli výnimočne divokí.
Seansa má vždy svoju cenu.
A vy nepochybne tiež.
Ako podvodníčka ste naozaj nadaná.
Kiežby som bola podvodníčka.
Menej by to bolelo.
Myslím, že aj vy to poznáte, monsieur.
Niekto zomrie a my utešujeme pozostalých
tajomstvami, ktoré sú nám jasné.
My obaja hovoríme za mŕtvych,
myslím si, že pridobre mŕtvych poznáme.
Predstavte si vojnovú sestričku, ktorá počuje duchov,
obklopenú výkrikmi.
Na ošetrovni,
vo svojej hlave.
Vlna za vlnou umierajúcich a mŕtvych.
A tú bolesť zastavilo jedine,
keď som pozostalým povedala, čo počujem.
Uľavila som im tak, ako môžem iba ja.
Upreli by ste im to?
Kvôli vám matka verí, že duša jej dcéry trpí.
To nie je láskavé.
Ani milé, ani pokorné.
Cítila som bolesť.
Videla som vraždu...
Videli ste, kto zabil Aliciu?
To sa neukázalo. Možno zajtra.
Aké lukratívne!
- Prečo... - Strašidelné príbehy pre deti!
Môžete sa od nich učiť.
Deti môžu trpieť
ako tie siroty,
a predsa sa smiať, hrať, loviť jabĺčka.
Sú živé.
Ale vy...
Kam ste šli, prišla smrť.
Celý váš život.
Vojaci,
priatelia,
Katherine.
Znovu sa nestretneme.
Trváte na tom, že to je skutočné.
Ak aj nie, komu to ublíži?
Kúzlo nepríde, kým ho nevyvoláte,
ibaže by to všetko bola pravda.
Nebuďte taký vážny.
A možno sa zabavíte.
Aby ste na mňa nezabudli,
ale vy nezabudnete.
„Nebuďte vážny.“
Monsieur Poirot!
Monsieur Poirot, počujete ma?
Kto vám to spravil?
Odišiel som od pani Reynoldsovej,
zastavil sa pri jablkách. Hlupák.
Zdvihol som si masku.
Jej masku.
Kde je pani Reynoldsová?
Čo to bolo?
- Čo sa deje? - Čo je?
- To bola ona? - Čo sa deje?
Čo?
Zavolám na stanicu.
Ešte tam poznám ľudí.
Ja že už nič nemám.
Splašila som nejaký čaj z večierka.
Našla som váš med v bielizníku.
Merci.
Vitale Portfoglio.
Čo teraz?
Bola náš lístok.
Pôjdeme aj bez nej.
Sľubujem.
Nevideli ste nikoho na schodoch?
Niektoré veci nevidieť.
Možno skočila.
Vyzerala na to.
Nie, pani Reynoldsová nikdy.
Hovorila o vražde.
Možno niečo vedela.
Akože to je skutočné?
To si vymyslela, aby zaujala slávnu autorku
a zabezpečila si nový príjem.
- Tak prečo zomrela? - Gravitácia.
Hovorila Aliciiným hlasom.
Na mňa nepozeraj! Mňa vypočúvala tuto pani autorka.
Pýtajte sa jej! Aj doktora, kde bol.
Ten blázon tu už raz zabil.
Nikto z nich. Viete, čo to bolo.
Nenávistné duše v tomto dome.
Tá žena ich privolala a ony odpovedali.
Vo vojne, ešte pred seansami.
Bola v britskej armáde.
Slúžila v táboroch na Malte.
- Bola sestrička. - Sestrička.
Detská vendeta.
Kanály sú rozbúrené.
Nepripláva sem čln, kým neprejde búrka.
Kedy prejde?
To polícia neriadi.
Nebudem tu sedieť a čakať.
Ešte som tu nestrávila noc a ani nemienim.
- Hej! - Čo sa deje?
- Pane, to nesmiete! - Nemôžete nás tu zamknúť.
Čo to robíte?
Nesmiete nás väzniť.
Špiritistka tvrdí, že videla vraždu. Teraz je mŕtva.
Niekto z vás sa zľakol.
Zabil ju a skúsil aj mňa.
Neodídete, kým nezistím kto.
Commissario, dozrite na túto bránu.
Monsieur Gerard, dozrite na komisára.
Som bývalý policajt.
O dôvod viac podozrievať vás.
Dnes už zabili!
Budete sa môcť vyjadriť.
A zavolajte na políciu.
Povedzte, že Hercule Poirot už prípad rieši.
Tu sa Alicia...
Pokúsili sa ma zabiť
asi dve minúty po tom, ako odbila polnoc.
Vy ste našli telo o...
Nepozerajte sa na mňa ako na podozrivú.
Sme starí priatelia.
Každý vrah je niečí starý priateľ.
Napísali ste priveľa dobrých vrážd, aby ste sa dali nachytať.
A nateraz vám poskytuje dobré alibi pán šéfkuchár,
takže vás požiadam o pomoc pri vyšetrovaní.
Čím začneme?
Že mi privediete našu hostiteľku.
Vedela som, že ste tam.
Stačila jedna mŕtvola a pozrime sa.
Znova je tu Hercule Poirot.
Králiček Baba?
Poirot!
Čo to má byť?
Králiček Baba?
Ste si istí?
Pod nahádzanými obrazmi?
Kde ste boli, keď pani Reynoldsová...
V hudobnom salóne.
A o koľkej?
O polnoci, tesne pred.
A potom ste pribehli?
Ak smiem vedieť, čo je nad týmto balkónom?
Záhrada bola naša tajná skrýša.
Najmilšie miesto mojej dcéry.
Nechala som ju zahynúť.
Naše včely.
Dorábali sme med.
Dcéra si ma doberala.
„Toľko námahy pre lyžičku medu z lúčnych kvetov,
čo sa dá kúpiť za šesť lír.“
Dúfala som, že prežijú, ale...
Chúďatká.
Prečo ste pozvali pani Reynoldsovú do svojho domu?
Nemôžeme odísť z toho dažďa?
Ach, mais non, vychutnajme si túto tajnú záhradu.
Dočítala som sa o nej v časopise.
Nezaujalo ma to.
Ale zrazu mi jedného dňa napísala.
List od cudzej osoby.
Ale poznala vás z opery, nie?
Ide o to, aké meno použila.
Vraj má odkaz od Aspasie.
To bola prezývka, tak ma volala.
Aspasia, veľká láska kráľa pontského
z Mitridata.
Mozartovej prvej opery.
Moja prvá hlavná rola.
Alicia sa narodila dva mesiace predtým...
a vďaka nej som našla svoj hlas.
A odvtedy...
nemôžem spievať, keď viem, že ma nečaká v šatni.
Stále to nejde.
Už viac nebudete vystupovať?
Bez nej niet hudby.
Odmietala som ponuky na sobáš bez váhania.
Ona povedala áno hneď prvému.
Očarujúcemu kuchárovi Maximovi Gerardovi.
Namyslený somár, čo hľadá najtučnejšiu peňaženku.
Keď sa zasnúbili,
vytrhala som kvety v záhrade
a nasadla na loď do Istanbulu.
Ale zistil, že nie som až taká bohatá.
Radovala som sa, keď oznámil, že stretol nejakú inú.
A celé to odvolal.
Ale vtedy sa začala naša nočná mora.
Jej choroba.
Myseľ jej zachvátili plamene.
Znova bola ako malé dievčatko.
Ďakujem, pani Draková.
Pani Oliverová.
Som hrozná domáca.
Ale lepšiu nezoženie.
Poverčivé mesto.
Ale veď aj vy ste.
Veríte, že v tomto paláci straší, však?
Možno ho vlastní pani Rowena, ale patrí duchom.
A kde ste boli vy, madame,
keď tí vražední duchovia urobili z pani Reynoldsovej jednu zo svojich?
Len žartujte, nech sa páči.
Prečo sa toľko vypytujete?
Nič som nespravila.
To robieva. Teda robieval.
Pomáham mu, chápete, práve sa k tomu vrátil.
Ide to dobre.
A čo vlastne robíte?
Čo vlastne robím?
Keď dôjde k zločinu,
viem pomocou poriadku a metódy
a pomalého udúšania vlastnej duše
zistiť vždy a bez pochyby, kto to spáchal.
Ako vo vašich knihách,
ten bláznivý detektív z Fínska,
čo si robí zoznamy.
Štylizujete sa podľa jej kníh?
Povedali by ste nám, kde ste boli o polnoci?
Kvôli zoznamu.
V hudobnom salóne s pani Rowenou.
A pridala sa k vám o polnoci.
Ste si úplne istá?
Pozrela som na hodiny a bola som rada, že prišla.
Ale neschvaľovali ste tú vešticu.
Tuším ste ju nazvali „satanášom“.
Zrejme ste narážali na Exodus
22:18?
„Čarodejnicu nenecháš nažive.“
Biblia nás pred nimi varuje.
Čarodejnica na sabate?
Treba ju utopiť alebo upáliť,
alebo zhodiť z balkóna?
Nie som dogmatička.
Ale Písmo ovládate.
Dokonca v latinskom preklade.
Nechodili ste do obecnej školy,
ale zrejme do kláštornej.
Chcela som byť mníškou skôr, ako som vedela čítať.
Deväť rokov som nosila hábit v Ospedale della Pietà.
Potom som spoznala pána Seminoffa.
Prišiel opraviť strechu.
Boh nám zosiela výzvy.
Pre lásku ste zabudli na Boha.
Nie je to také prosté.
Posledná otázka.
Kvôli zoznamu, samozrejme.
Pardon, tuším som čosi začul.
Keď sa tak bojíte čiernej mágie,
prečo ste sa zúčastnili seansy?
Takej ohavnosti, navyše v noci, keď tu odmietate zostávať?
Iba jednému sa musím spovedať.
A vy to nie ste.
Poirot.
Pani Olga Seminoffová, meno akej svätice ste mali ako mníška?
Mária.
So zlomenou nohou ďaleko nezájdete.
Zúbkovaná zbraň. Nie ostrá.
Možno nechty.
A žiadne iné rany.
Okrem tých zjavných.
Nič iné na nej nie je čudné?
Nabodnutie na umenie asi postačí.
Ale čo to ľavé zápästie?
Ignorujete zranenie
aj presný čas smrti.
To mi ušlo.
Civiete na mňa.
Prestaňte!
Podľa vás som blázon?
Nie som!
Oci.
Si v poriadku?
Áno.
Som tu, ak treba.
Kiežby ste ma o to nežiadali.
Vojnové jazvy nie sú vždy na tele.
Slúžili ste?
15. apríla 1945.
Už malo byť po všetkom.
Prešli sme cez Rýn,
smerovali sme na Berlín.
Narazili sme na brány tábora Bergen-Belsen.
Ach, Bože.
„Oslobodzovali sme.“
Oživovali sme kostry.
Dvoch sme zabili v prvý deň mliekom. Nevedeli sme.
Potom týfus.
Mali sme len aspirín a ópium.
Vypálili sme baraky.
Napísal som Leovi list.
A potom som si strelil do hrude.
Po návrate domov mi odporúčali skončiť s praxou.
Až na jednu pacientku minulý rok.
Aliciu Drakovú.
Z láskavosti k Rowene.
Iní ju nechceli liečiť.
Nie tu.
Som ich lekár už dlho, ale mal som odmietnuť.
Ale boli ste v nevýhode.
Zaľúbený do Roweny Drakovej.
Mám šťastie, že som pri nej.
Viem, že je to...
Viem, že je to ťažké, ale podľa vás
mohli Aliciu Drakovú zavraždiť?
Alicia mi vravela, čo videla.
Vraj sa jej tie deti vysmievali.
Nepočúval som ju.
Pripísal som zlomenému srdcu, keď prichádzala o rozum.
Potrebovala pomoc.
Dal som jej sedatíva,
ale boli ako mlieko pre vyhladovaných.
Neexistujú žiadne duchovné fenomény.
Existuje len duševná bolesť.
Blázon ako ja to mal rozoznať.
Skončili sme?
Merci, doktor Ferrier.
Mňa zrejme v zozname nemáte.
Ľudí, čo chcete vypočuť.
Počkám, pane.
Hrôzostrašný Edgar Allan Poe.
Nehodí sa chlapcovi v tvojom veku
skôr Charles Dickens?
Je trochu smiešny, nemyslíte?
Aj môj otec je taký ľakavý.
Vraj má vojnovú neurózu. Únavu z bojov.
Ale to nie je správne.
Nie je unavený.
Je zničený.
O polnoci bol so mnou, ak sa pýtate.
Veru pýtam, áno.
O polnoci s tebou?
V kuchyni, čakali sme pani Rowenu.
Popriať jej dobrú noc.
Samozrejme.
Asistenti prišli hneď po nej, takže sú stále na vašom zozname.
Všetci sú na zozname.
Nezastavili ste vodu.
Obávam sa, že dnes nie som vo svojej koži.
Cítite veci.
Hlasy.
Je Všetkých svätých.
Mŕtvi sú najbližšie, ako sa dá.
Aj vy ste boli mŕtvy, pane.
Aj keď len na okamih.
Berú vás ako svojho.
Ak chce niektorý niečo povedať, mal by prísť za vami.
Hovoríš ako pani Reynoldsová.
Ona to len hrala.
Nečudo, že sa na ňu nahnevali.
Hlboko súcitíš s mŕtvymi.
Niektorí sú moji priatelia.
Prepáč.
Merci, monsieur Leopold.
Nemáte za čo.
Hercules.
Ľakavý.
Nicholas a Desdemona sú pripravení.
Nepočkáme na políciu?
Som Hercule Poirot, nie?
- Nie. Áno. - Áno.
Ak ma porazí polícia,
ďalší skočím z balkóna do kanála.
A ste späť.
Ako to zatiaľ vidíte?
Staviam na domácu.
Číta dobré knihy, ale zarytá veriaca.
A Rowena Draková chcela obeť nažive.
Hoci ten chlapec...
hrozne nesympatický.
Možno, možno.
Každá teória vyzerá ako fakt, kým nemáme informácie.
Poriadok a metóda.
- A zoznamy. - A zoznamy.
Jej asistenti ju poznali najlepšie.
Pomocníci mali motív?
Pomocníci vždy,
už pre označenie „pomocníci“.
Zasa on.
Tým dvom zločincom neverte.
Zločinci? Tie dve deti? Mohli ste povedať.
Hovorím to teraz.
Nemôžem byť so sestrou?
Je v poriadku a čaká na teba.
Kde je môj brat?
Je v poriadku a čaká na teba.
Desdemona a Nicholas Hollandovci.
Pasy sú sfalšované.
Áno. A dosť zle.
Predtým Horvát Nipkin a Dorenia.
Narodení v Maďarsku.
Dedinu nám načisto vypálili.
Z celej rodiny...
sme akosi prežili iba my.
Starali sme sa o seba.
O polnoci sme sa prikradli do kuchyne po pitie.
Bol tam ten čudný chalan.
Tvrdí, že ste prišli po polnoci.
Tak sa mýli.
Ako dlho ste u pani Reynoldsovej?
- Len čosi vyše roka. - Určite?
Náš najlepší rok.
Odkedy sme u nej, neboli sme hladní.
Neviem, čo bez nej urobíme.
- Poradili sme si aj predtým. - Kradli ste.
Sme zlodeji, nie vrahovia.
Inak by sme vojnu neprežili.
Ona všeličo vedela.
A ak vraví, že Aliciu zavraždili...
Podvodníčka.
Bola magická.
Takže seansy, na ktorých ste sa zúčastnili...
Podvod. Všetky.
- Podvod? Tí duchovia? - Podvod.
- Všetky seansy? - Len divadlo.
Divadlo, podvod. Zvláštne.
A toto je tiež magické?
Ovládač na písací stroj?
Iste, nejaké triky boli.
Ale len na zdôraznenie jej vízií.
Rozkazovala mi ako vojvodkyňa
a s Nicholasom flirtovala, aby ho ovládala.
Zvládli sme aj horšie.
„Pôjdeme aj bez nej.“
Kam chcete ísť?
- Ideme do Missouri. - Do Missouri?
Missouri?
Ukrývali sme sa v Murrhardskom lese.
Jedli sme burinu a myši.
Prišli tam americké nákladiaky,
myslela som, že je po nás.
Naučili nás lindy hop.
Jakživ sme takých ľudí nevideli.
Akí boli rôzni, ich farby aj hlasy.
Jeden z nich vyvesil plachtu.
Mali filmový projektor, ale len pol filmu.
Pozerali sme polovicu Stretneme sa v St. Louis
mesiac každý večer na armádnej plachte.
Stále dookola.
Dodnes neviem, ako sa končí.
Skončí sa šťastne.
„St. Louis, Missouri.“
Už len tie slová stačia, aby sestra zaspala.
Tie farby.
Tí krásni ľudia.
Chápete, nikto tam nebol chorý.
Nikto nehladoval a neumieral.
Kensington Avenue 5135.
Tam sme sa rozhodli žiť.
Sníva o tom, takže ja tiež.
Stačilo znášať vojvodkyňu, kým nenašetríme na cestu.
A začneme odznova.
Aké hlúpe mať sen.
Došla vám trpezlivosť, nabrali ste odvahu a kradli jej z príjmov.
„Cink, cink, cink, prišiel voz.“
Čože? To nie.
Váš brat to už priznal.
Idiot.
Vaša sestra to už priznala.
Nie pani Reynoldsovej. Nikdy.
Možno vám na to prišla a pohrozila vám.
Možno ste už zažili, ako kruto
polícia zaobchádza s rómskymi vagabundmi,
a v strachu z deportácie či horšieho ste ju zabili.
Verní pomocníci.
Nicholas!
Nicholas, kde si?
Ak tu musím trčať ja, tak aj ty.
To neznamená, že som ju zabila!
Tá teda utekala!
Jasný motív, nemajú alibi na čas smrti.
Mením svoj tip.
Rozhodne je to možné. Áno, áno.
Tvárite sa, že viete viac než všetci ostatní.
Zatiaľ neviem nič. Na pravdu treba vynaložiť úsilie.
Vytrhli ste medveďa zo spánku. Neplačte, že tancuje!
Také príslovie neexistuje.
Pokračujeme.
Počujete to?
Všade okolo.
Nič nepočujem.
Váš vyšetrovateľ to prehnal.
Poirot. Úder do hlavy je asi na jeden večer dosť.
V tomto dome je ešte niekto.
Počuli ste to?
Áno.
Takže my dvaja.
Počúvam.
Moment.
Stále hluchý.
To nič, už môžeš vyjsť.
Nemáš nijaký problém.
Niet sa čoho báť.
Prišla si s ostatnými deťmi, však?
A celý čas sa tu schovávaš.
Počula si, ako spadla tá žena?
Videla si to?
Sotil ju niekto?
S kým sa rozprávate?
S dieťaťom.
Iste ste ju počuli.
Toto som počula.
Pusti nás!
Odviaž nás, sviňa!
Nenechávaj nás tu!
- Počuli ste to. Vy... - Zrejme potrubie.
Potrubie? Skôr bomby!
Ešte som tu nič také nepočula.
Ja áno. Keď sa hnevajú.
Rozrušili sme ich.
Ako ich od-rozrušíme?
Počúvajte.
Ide to z pivnice.
Tento dom nemá pivnicu.
„Dottore“. Doktor. Detská vendeta.
Chcete ísť tam dolu?
Oci?
Naozaj tu tie deti zamkli a nechali zomrieť.
Nechajte ho. Má nervový záchvat.
Dofrasa, Ferrier, teraz nie!
Dajte sa dokopy!
Myslite na syna!
- Dosť! - Oci!
Prestaňte!
Rozbúrená voda. Žiadni duchovia.
- Prosím, prestaňte! - Dosť!
Oci!
Prestaňte!
Oci, prestaň!
Si v poriadku?
- Oci, prestaň! - Dosť!
Prosím, dosť!
Oci. Oci.
Oci, to som ja.
To som ja.
Som tu pri tebe.
Si tu so mnou.
Vidíš ma?
To sa mu stáva.
Ja viem.
Oci.
To nič. Oci.
Musí si oddýchnuť.
Však, oci?
Mal by som sa starať ja o teba.
Veď sa staráš.
Oddýchnite si.
Mal som počúvnuť.
Videl som to.
Démonov, zlo,
sú všade v tomto dome.
My dvaja sme rovnakí.
Všade, kam ideme,
príde smrť.
Toto všetko musí mať rozumné vysvetlenie.
V pivnici sú včely.
Hore je obyčajný vrah.
Nie.
Počúvajte.
Uverte.
Oddýchne si v hudobnom salóne.
Je takmer zvukotesný.
Zamknime ho pre jeho bezpečie.
A vy nám, prosím, postrážte kľúč.
Merci.
Poď, Leopold!
Čas na koláč, čo povieš?
Už som mal dosť.
Ale ja nie.
Isteže to povedala.
Z jej perspektívy je to tak, zabil som Aliciu.
Rowena verí, čomu chce.
Médium vidí, že Aliciu zabili, jasné, že vrah som ja.
Neveríte pani Reynoldsovej,
jej písaciemu stroju s odkazom od mŕtvej s vašou iniciálou,
„M“ ako Maxime.
Dom, v ktorom straší?
Ľudia chcú zúfalo vysvetliť chaos jasnými príbehmi,
hlavne takí, čo trpia.
Nie je to záplava hviezd, ale stará dobrá Kassiopeia.
Svetlá šmuha na rodinnej fotke? Určite dedkov duch.
Alicia bola duševné chorá.
To ju zabilo.
Ja som nemusel.
Riadny lekár by ju riadne liečil. Nie henten nervák.
Doriti!
Med je dobrý na rany. Staroveká dezinfekcia.
To nie sú lúčne kvety.
Neviem, čo to je.
Alicia Draková.
Aká šťastná a rozžiarená.
Roztrhnutá.
Alicia roztrhla tú fotku vo svojej izbe, keď som s ňou skončil.
Odvtedy sme spolu nehovorili.
Takže ste zrušili zasnúbenie.
Počuli ste. Nebola pre mňa dosť bohatá.
Ale nosíte jej fotografiu. A dnes ste prišli, keď vás zavolali.
Myslím, že ste ju milovali viac než peniaze.
Ale skončili ste to.
S niektorými ženami si beriete aj ich matku.
A matka vás neschvaľovala.
Neschválila by ani pápeža.
Rowena nevedela existovať sama.
V hneve vytrhala záhradu a odišla.
Alicia mala hrozné výčitky, chcela ju naháňať po svete.
A ja som si uvedomil, že nikdy pre ňu nebudem najdôležitejší.
Tak ste to skončili a zlomili jej srdce.
Len preto, že ste sa pri nej cítili malý.
Vrátil som sa do Benátok,
prosiť ju, aby ma vzala späť.
Keď som počul, že je chorá...
Rowena ma k nej nepustila.
Ani jej nedala moje listy.
Potom som videl Aliciu až v truhle.
Možno to bola moja vina.
Ukážete mi, prosím, svoju pozvánku?
Pani Oliverová.
- Jednoduchý odkaz. - Žiadny jedinečný štýl.
Čistý papier. Bezchybne naklepané na stroji.
Profesionálne anonymné.
J A B L K O
Už dosť. Ste hotový. Ideme.
Jeho výsluch sme nedokončili.
Odhalili by ste nejakú jeho lož,
možno že tajne podporuje fašistov.
On by hrozil, že vám jednu vrazí. Škoda námahy.
Je v poriadku?
Nohsled, buďte užitočný! Stoličku!
Stoličku, áno.
Je fajn mať v tomto priateľa.
Ako dlho sa už poznáme?
Od Vraždy v kúpeľoch na Canning Road.
Nanútila som sa tam a pozorovala vás kvôli knihe.
Spoznali vás v nej.
A tak ste sa preslávili.
Neslávne.
Prepáčte. Ďakujem.
Ďakujem, nie pre mňa. Pre vás.
Chcete ma vypočuť?
Nechajte ho.
Máte zlenivený mozog, udreli vás do hlavy.
Nechajte to tak. Ráno múdrejšie večera.
Skoro som zomrel.
Tu.
Tento palác...
sa zahráva.
Neustále mi ukazuje rôzne veci.
Jablká.
Myseľ vás klame.
A pritom mi chce myseľ niečo povedať.
Ako ste sa stali policajtom?
Vážne to nechajte tak.
To nič, odpoviem.
Otec bol policajt.
Rodinné remeslo, v podstate.
Iné som nepoznal.
Odišli ste do penzie skoro, len minulý rok.
Áno.
Rodinné remeslo už nebolo pre mňa.
Možno nebolo nikdy.
Mal som silu, ale nie nervy.
Keď som nemohol spať, pil som, a ja som nespal nikdy.
Tiež ste boli policajt.
Rozumiete tomu.
Napokon dostanete prípad
a viete, že viac nezvládnete, ak sa nechcete stratiť.
Ktorý prípad to bol pre vás?
Prečo ste klamali, že ste tu ešte neboli, keď je jasné, že áno?
Presne ste vedeli, kde je ukrytý telefón.
Ten prípad bol na očiach verejnosti.
Rodina si zaslúžila súkromie.
Ale vy ste mali službu vtedy,
keď našli Aliciu Drakovú mŕtvu.
Áno.
Vytiahol som ju z vody.
Na druhý deň som skončil.
A onedlho ste sa stali mojím osobným strážcom, drakom pred bránami,
ktorý dnu nevpustil živú dušu.
Ale dnes ráno ste ma vyrušili,
či nepoznám ženu s jablkami.
Toľké mesiace ma nik nerušil,
neústupne ste ma strážili pred zvedavosťou a spoločnosťou,
mužov ste hádzali do kanála.
Ale Ariadne Oliverová
nakráča dnu.
Prečo?
Lebo ste sa spriahli.
Spisovateľka a osobný strážca
spolu s médiom ukuli pikle.
S hraným pohŕdaním
ma dotiahli na seansu, aby som sa znemožnil.
Robím si o vás starosti.
Podrobnosti o živote a smrti Alicie Drakovej
poskytol policajt, prítomný v čase jej smrti.
Informácie o mne špiritistka nevyveštila,
dostala ich v liste.
A pri seanse všetci sledovali médium,
ale vy ste mali voľné ruky. Tajná spojenkyňa,
aby som uveril nemožnému.
Médiá a mágia.
Duchovia a bohovia.
Sláva pre médium,
percentá pre vás,
obnovená literárna sláva pre vás.
„Žena, ktorá dostala Hercula Poirota.“
Nie Joyce Reynoldsová, ale Ariadne Oliverová.
Odpustíte mi?
Očividne odpúšťa len Boh.
Tak to som v keli.
Tak sa pozrime, ako ste to urobili.
- Baba? - Šikovné.
Osobné pozvanie pre snúbenca?
Zaručená dráma. Tri prepadáky, potrebovala som hit!
Boli sme priatelia.
Vy nemáte priateľov, len obdivovateľov.
A tých máte len vďaka mne.
Napísala som vás ako génia,
prečo vás nevyužiť na predaj kníh?
Génius. Ste hlupák, veľké ego.
Čierne mračno, čo priťahuje smrť.
A viete to, preto ste skončili.
Preto ste zabili Joyce Reynoldsovú?
Nie, nezabila.
Vaša kniha by bola legendárna.
To už preháňate.
Spolčili ste sa...
Nie.
... aby ste zakryli vraždu!
Kľúč, rýchlo!
Vnútri niekto je!
Rýchlo! Pohnite sa!
Poirot!
Čo sa deje? Čo je s ním?
Neviem.
Prečo musel zostať sám?
Toto je jediný vchod.
Vy ste mali kľúč.
Nemožné.
Nie.
Nie, bola som rovno pred vami.
Na niekoho kričal.
Neznášal som ho, ale nie na smrť.
Preboha, veď má dieťa.
Navyše som bol vonku
spolu s nimi.
To je pravda.
Doktor tu bol sám.
Nie sám.
Nie v tomto dome.
Lekár.
Sestrička a lekár, to je detská vendeta.
Iné dvere sem nevedú.
Nerozumiem tomu.
Ak nie je bezpečne tu, tak nikde.
Nikto nie je v bezpečí.
Toto nemohol spraviť človek.
„My musíme dokázať, že tieto zjavné ,nemožnosti'
sú v skutočnosti čosi iné.“
Nechajme ho.
Nech si detektívuje. Už pozná pravdu.
Alebo ju čoskoro odhalí.
Poďte.
Aspoň raz priznajte, že stojíte proti niečomu väčšiemu, než ste vy!
Pýtali ste sa.
Prečo som zostala, keď vyvolávali duchov.
Alicia sa strácala, ako prichádzala o rozum.
Pani Rowena sa od nej nepohla
dňom i nocou.
Raz som ju uprosila, aby si šla oddýchnuť.
Sľúbila som, že budem dávať pozor.
Spala až do večera.
Prišla polnoc.
Počula som hlasy
a kroky.
Alicia spala tak spokojne.
Zrejme sa zobudila, len čo som odišla.
Vyšla na balkón.
Chceli ste prosiť jej ducha o odpustenie.
Ľúbila som ju.
Zomrela,
lebo som hlupaňa a bála som sa.
Prečo nemáte odpoveď?
Vždy máte odpoveď.
- Nemal som sem chodiť. - Počkajte!
Všetci by ste mali odísť a neobzerať sa!
Nemienim byť ďalší.
Dnes večer...
sa všetci bojíme.
Stali sa dve nemožné vraždy.
Každú akoby mohol spáchať iba prízrak,
akoby živých zabili mŕtvi.
„Akoby?“ Vy niečo viete.
Kto mi zabil otca?
Musím brať do úvahy asistentov pani Reynoldsovej.
Prežili vojnu, sú zúfalí, ohrození.
Bývalého policajného komisára, ktorý tu už bol,
a zakaždým niekto umrel.
Spisovateľku, odhodlanú, schopnú, vražedne inteligentnú.
Anjela pomsty Olgu Seminoffovú,
ktorá tak pohotovo predpisuje spravodlivosť.
Bývalého snúbenca plného hnevu na doktora
a len s útržkom fotografie
ako spomienkou na veľké šťastie.
Ale...
je tu tretia smrť, ktorá vysvetľuje tie druhé dve.
Vražda Alicie Drakovej,
spáchaná...
jej matkou.
Jej vrahyňou.
Zabila vlastné dieťa a ďalších dvoch ľudí, aby zakryla svoj hriech.
Ako sa opovažujete!
Po tom, ako som trpela, ma obviníte, že som zabila svoje dievčatko!
Dievčatko vyrástlo.
Nezniesli ste prísť o ňu pre niekoho iného.
V hneve ste vytrhali svoju záhradu dúhových kvetov.
Kvety? Už ste úplne mimo.
Ale znova ste ju vysadili. Nie dúhovo, ale jednou farbou.
Jedinou, ktorá vám vráti, bez čoho ste nemohli žiť.
Celú noc počujem a vidím veci, čo tam nie sú.
Začínal som veriť na nemožnú prítomnosť duchov.
Ale v skutočnosti som bol omámený, zdrogovaný...
halucinogénnym jedom.
Myslela som, že už nič nemám.
Našla som váš med v bielizníku.
Kvitnúca rastlina Rhododendron ponticum obsahuje jed.
Najvyššia koncentrácia je v nektáre,
ešte väčšmi sa koncentruje, keď ho včely spracujú do medu.
Toľko námahy pre lyžičku medu z lúčnych kvetov,
čo sa dá kúpiť za šesť lír.
To nie sú lúčne kvety.
Neviem, čo to je.
V Turecku, kde voľne rastie, ju volajú „deli bal“.
A tam vycestovala Rowena Draková, sama.
„Bláznivý med.“ Jedna lyžička tohto jedu
spôsobí slabosť, horúčku, halucinácie.
Vysadili ste jedovatú rastlinu, z ktorej sa vyrába otrávený med.
To by som neurobila. Nemohla.
Vaša dcéra nebola posadnutá.
Bola otrávená
matkou, ktorá ju nechcela pustiť.
Ktorá jej s láskou opatrne dávkovala
otrávený med v čaji.
Nech je práve taká chorá,
aby sa nemohla stretnúť s kajúcnym milencom.
Znova slabá a bezmocná ako dieťa.
Znova vaša.
Až kým nedošlo k chybe.
Pani Seminoffová bola pri Alicii, kým ste konečne spali.
Padla noc, Olga mala strach, ale Alicia sa zobudila,
nepochybne opäť rozrušená.
Ale čo robiť?
A keďže nepoznala celú pravdu,
urobila to, o čom bola presvedčená, že by ste spravili vy,
a podala Alicii upokojujúci čaj osladený medom.
Presladený.
Nevedela som to.
Nevedela som.
Alicia Draková nebežala na balkón spáchať samovraždu.
Predávkovali ju vaším jedom.
A v spánku sa jej zastavilo srdce.
Vrátili ste sa po oddychu
a našli ju mŕtvu.
A potom ste...
urobili príšerné rozhodnutie.
Spravili ste znak detskej vendety.
Porezali ste ju a hodili do kanála ako samovrahyňu.
Obeť legiend. Duchov.
Váš láskou zaslepený a neschopný lekár
nenašiel pri obhliadke nič podozrivé.
Policajta, prirodzene podozrievavého, ste ľahko presvedčili.
Otrávený med nechala neporiadna domáca v bielizníku.
Prešlo vám zabitie vlastného dieťaťa,
až kým ma pani Oliverová na čosi neupozornila.
Kam sa podeli peniaze?
Nemám na opravy.
Zvyčajne jestvuje jedna odpoveď.
Vydieranie.
Viem o tom JEDE Zaplaťte
Zrejme vás niekto odhalil.
A tak ste zaplatili za mlčanie.
A znova a znova.
Ale peniaze sa minuli a dom je dnes nepredajný,
zúfalo ste sa potrebovali vydierača zbaviť.
Lenže kto to je?
Prvý podozrivý bol doktor Ferrier.
Možno nebol až taký naivný svedok.
Možno napokon rozpoznal príznaky otravy.
A potom ste dostali list od diabolskej pani Reynoldsovej,
vraj má správy od vašej mŕtvej dcéry.
Vedela priveľa podrobností,
vraj vie o vašom zločine a jej služby boli drahé.
Určite vaša vydieračka.
Museli ste ju zastaviť.
Oboch, pani Reynoldsovú aj doktora Ferriera, ale ako?
Seansou v strašidelnom dome na Halloween.
Dokonalá príležitosť zakryť vraždu tých domnelých vydieračov.
Schovávali ste sa za povery a strach.
Hodiny odbili.
A vy ste udreli.
Ale v zhone ste si pomýlili človeka v maske.
Nechali ste ma tak a našli svoju obeť.
O polnoci som bola s pani Seminoffovou.
Naozaj.
Pozrela som sa na hodiny.
Videli ste čas na hodinách v hudobnom salóne,
kde ste mali čakať.
V prakticky zvukotesnej miestnosti.
Ktorú sama zapečatila.
A kde predtým prestavila čas
a vy ste tam nepočuli odbíjať skutočnú polnoc.
Ukazovali polnoc, keď však už...
Bola Joyce Reynoldsová mŕtva.
Dôkaz viny odstránený ako mávnutím prútika.
A čo Ferrier?
Pri ňom nikto nebol.
Predviedla divadlo so zamknutými dverami, dala mi kľúč.
Ale doktora ste nezabili nožom.
Vražedným nástrojom bol telefón.
Vonkajšia linka je hluchá pre tú búrku,
ale vnútorná stále funguje.
Zvonka domu nemohol nikto zavolať.
Iba znútra.
Ona v jedálni.
On zamknutý v hudobnom salóne.
Viem, že ma vydierate.
Všetko ste mu priznali. Že ste zavraždili Joyce Reynoldsovú.
Že ste zinscenovali dcérinu samovraždu.
To nie je možné.
A potom ste sa vyhrážali.
Urob, čo ti poviem.
Hrozili ste, že mu zabijete syna...
Nie! Daj mu pokoj! Nechaj ho!
... jeho jediný dôvod žiť...
ak neurobí, čo mu poviete.
A vy ste mu rozkázali
vziať nôž.
Zabila mi ocka?
A pani Reynoldsovú.
- A Aliciu. - Nie.
Nikdy by som jej neublížila.
Bola to nehoda!
Bola celý môj život!
- Otrávili ste ju. - Aby som ju ochránila.
- Aby si ju ovládala! - Ochránila pred tebou!
Nemohla som ju pustiť.
Bola moja.
Bola to najlepšie, čo som mal.
A ak existuje duša, tej jej ste dopriali pokoj.
Merci.
Dottore.
Pani Drakovú uzavrú ako samovraždu.
Ibaže by ste chceli podať inú výpoveď.
Smiem vás aspoň odprevadiť domov,
než ma nahlásite za podvod?
V dennom svetle
sa ani jedno nezdá nutné.
Tak nakoniec chránite vy mňa, dottore.
Poď sem, Leopold.
Zapnem ti vrchný gombík.
To je dobré.
Sekne ti to.
- Nechcem kabát. - Bude ti zima.
Je mi fajn.
Svieti slnko, ale je zima.
- Tak, lepšie. - Nie je mi zima.
- Si fešák. - Ďakujem.
Madame.
Zostane so mnou a pánom Seminoffom. A Harrym.
Postaráme sa oňho ako o svojho.
Hádam bude trochu viac na slnku.
Si predčasne vyspelý
a asi sa hanbíš za to, ako veľmi máš rád pozornosť.
Ja to poznám.
Neobviňuj sa za nič, čo sa stalo v tomto dome.
Prečo by sa mal?
Ale je to všetko moja vina.
Nechcel si tie peniaze pre seba.
Chcel si pomôcť otcovi.
Nemohol pracovať.
Len som z tých peňazí platil naše účty.
Ani som nevedel, čo so zvyškom.
Rowena Draková si myslela, že ju vydiera médium alebo rodinný lekár,
no mýlila sa.
Iba lekárov syn vedel pravdu.
Bolo to očividné z otcových poznámok.
Otrava bláznivým medom
ako u Mitridata z jej opery.
Jedový kráľ.
Čítal som o tom v jednej knihe z jej knižnice.
A svoju teóriu som si overil.
Poslal si vydieračský list.
A potom ďalší.
Asi mám využitie tých peňazí v tvojom matraci.
Na znak ľútosti.
Prežili sme pred pani Reynoldsovou. Bude sa nám dariť.
Sľubujem, že pôjdeme do Ameriky.
Vy dvaja, poďte s nami!
Na policajnú stanicu?
My ideme domov, vy do Ameriky. Do Missouri, však?
Dva lístky, to vieme zariadiť. Myslím.
Ďakujeme.
Ďakujeme veľmi pekne.
Nechajte miesto aj Leopoldovi.
Vyriešili ste prípad.
Ale mali ste pomoc,
však?
Počuli ste ju.
Bonne chance, priateľu.
Nebojte sa,
ľudia, čo zomrú v tomto dome, sa vždy vrátia.
Uvidím ich znova.
Dovidenia, oci.
Neospravedlním sa. Zničili ste mi knihu.
Žiadni duchovia. Musím ju prepísať.
Hlavne ma nemenujte.
V živote nechcem počuť vaše meno.
Už je to len dom. Žiadne záhady.
Ale vyzeráte, že ste uverili.
Áno, niečo ste videli.
Bol som pod vplyvom.
Podvedomá myseľ si spojila fakty skôr ako tá rozumová.
Niečo ste videli.
Niečo viete.
Viem len, že pred svojimi duchmi sa neschováme.
Či už sú skutoční alebo nie...
musíme sa s nimi zmieriť.
A žiť svoj život.
Nejako.
A ako ho budete žiť vy?
Monsieur Poirot?
Rodičia vám zomreli rýchlo jeden po druhom.
Potom váš brat.
Lekár, ktorému dôverujete, je váš rodinný priateľ.
Váš brat nebol ženatý, ani vy nie ste. Žiadni ďalší príbuzní.
Vaša rodina nie je prekliata.
Mám silné podozrenie, že váš brat pridal do závetu dodatok
a uviedol vášho lekára ako dediča,
ak zomrú všetci príbuzní.
Podozrievam ho, že všetkých zavraždil
a smrť vyhlásil za prirodzenú.
Váš život je v ohrození. Radšej si sadnite.
Prosím.
Opravte ma, ak sa mýlim, monsieur, váš lekár bol rodinný priateľ?
Ako malí ste sa spolu hrávali. To je jasné.
Ale boli ste si bližší s matkou, však? Áno.
Preklad Lucia Halová