ПРИВИДИ У ВЕНЕЦІЇ
ВЕНЕЦІЯ, ІТАЛІЯ 1947
Синьйоре Пуаро, ваші тістечка.
Привезли яйця, синьйоре.
- Пуаро! - Пуаро!
Месьє Пуаро, допоможіть.
Торік загадково померли мої батьки.
Скоро по тому — мій брат.
Лікар не може цього пояснити.
Прошу, месьє. Я боюся за своє життя.
Кажуть, ми прокляті.
Що я тобі казав?
Ще раз торкнешся до нього — відріжу руку.
Перепрошую, сер.
Синьйоре Пуаро, я маю терміново з вами поговорити.
Месьє Пуаро,
прийшла жінка.
Каже, що у Венеції у невідкладній справі.
Що вона ваша подруга.
У мене немає друзів.
Вона чекала, що ви це скажете,
тож я маю передати вам це.
Авторка.
Добрий день, юначе. Ваша мати вдома?
Вибачте мого охоронця. Його вказівки — мої.
Пускати лише кондитера, двічі на день.
Двічі на день?
- Ви ж мене знаєте. До вечері лише яблука. - Так.
Боже, мені це так подобається.
Шоколадоладки.
Еркюль Пуаро справді замовк.
Замурував себе на пенсії.
Замість справ — торти.
Я дуже задоволений.
Ні.
Це щастя, а не задоволення.
Письменниця знає різницю.
Навіть обрали Венецію, щоб сховатися.
Прекрасна реліквія, що повільно поринає в море,
як і ваш розум без завдань.
Не недооцінюйте мої влучні фрази.
Я найкраща авторка детективів у світі.
Принаймні, була.
Бестселери, 27 з 30 книг.
До біса критиків останніх трьох. Назвали їх усіх прохідними.
Аріадно Олівер, я радий вас бачити.
Ви поїдете зі мною.
Час повернути життя у ваше життя.
Ну що ж.
Ви не чули? Це терміново.
Ви не перша, хто спокушає мене якоюсь непереборно цікавою справою.
Це не справа. Усе значно мудрованіше.
Ви відрізані від світу. Не знаєте, який сьогодні день?
Що таке "мудрованіше"?
Щасливого Гелловіну! Так!
Ми, американці, імпортували гучну музику й жахливий шоколад,
але й повернули Гелловін.
Сьогодні буде вечірка для дітей.
Агов, діти! Америка вітає вас з Гелловіном!
Привіт! З Гелловіном! Починаймо!
Пуаро, я дещо знайшла. Декого.
Я не можу цього пояснити.
Як я не кручу, все одно ніяк не збагну.
Ви щось задумали, подружко.
"Нечестива міс Рейнольдс".
Газети пишуть, що вона екстрасенс або медіум:
"Джойс Рейнольдс, нещодавно з тюрми,
була останньою жінкою, ув'язненою
відповідно до закону про чаклунство 1735 року".
Я бачила мільйон так званих екстрасенсів, кожен з яких — шахрай.
Аж раптом ця.
Дивовижно.
Кажу вам, ця міс Рейнольдс, я була на її сеансі,
і дещо сталося.
Фокуси.
Я найрозумніша людина, яку я знаю, але не розумію.
Тому я прийшла до другої.
Треба, щоб детектив Пуаро пробив цю кульку,
інакше, Боже борони, ще увірую.
Виявіть обман, бо я не можу.
Їдьмо зі мною на Гелловін для дітей-сиріт.
А опісля нас запросили на сеанс.
- Вечірка на Гелловін. - Запрошуєте її на побачення?
Приємної вечірки, діти. Не лякайтеся зараз.
Ми на місці.
Палаццо Лакрім дей Джовані.
У Венеції кажуть:
"У кожному будинку є привиди
або прокляття".
Ви готові, діти?
Так!
Колись давно
це палаццо було сиротинцем.
Хороші лікарі й хороші медсестри доглядали хороших дітей.
До появи чуми.
Чума вселяє в душу страх,
а страх підштовхує до жахливих вчинків.
Чи не надто страшно для дітей?
Страшні історії роблять менш страшним життя.
Незабаром діти зрозуміли, що залишилися самі.
Замкнені всередині, покинуті на смерть,
вони вмирали з голоду, кликали, дряпали стіни.
Дехто каже, ті діти досі переховуються в цьому палаццо
і хочуть заманити до себе інших дітей.
Тож будьте обережні,
бо вони хочуть помститися лікарям і медсестрам,
які кинули їх тут помирати.
Стережіться мітки "Дитячої вендети".
Тут же нема лікарів, чи не так?
Нема.
Або медсестер?
- Ні. - Ні?
Тоді, гадаю, ми в безпеці й можна починати вечірку!
Ні! Не бігати.
ЕДГАР АЛЛАН ПО "ТАЄМНИЧІ РОЗПОВІДІ"
Леопольде.
Тут справжнісінька вечірка, а ти ховаєшся від усіх з книжкою.
Я думала, може, хоч раз пограєшся з дітьми.
Ігри легковажні.
Гелловін вимагає страшних історій.
Чи не так, міс Ольго?
А не хочеш хоча б тортика?
То для дітей-сиріт.
Гляну, як там батько.
Він не любить вечірок.
Тривога, черниці.
Міс Олівер, яке щастя бачити вас тут. Ви моя улюблена авторка.
Ваші детективи вселяють віру, що лихі отримають по заслузі.
На жаль, у житті нема розв'язок, як у детективах.
Так. Бонсуар.
З тобою все гаразд?
Тут так високо.
Я розумію. Там нагорі дуже темно, чи не так?
А це наша господиня?
- Це мій дім. - Сопрано, Ровена Дрейк.
Розкішне життя примадонни.
Але вона живе тут.
На що пішли всі гроші?
Усі, хто коли-небудь тут жив, ставали жертвами якоїсь трагедії.
Принаймні, така легенда.
"Дитяча вендета".
Хтось бачить дитячу тінь на стіні, а потім настає темрява.
Як її донька рік тому.
Саме її ми почуємо сьогодні.
Втрачену дівчину з потойбіччя.
Я в таке не повірю.
Побачимо.
Сонечко, з тобою все буде добре.
Міс Ровено, знову протікає.
Тату?
Ти як, тату?
Дати тобі таблетку?
Ні.
Тоді пуншу?
Ми можемо піти, якщо хочеш.
Усе гаразд.
Я обіцяв Ровені, що залишуся.
Добре.
Я з нетерпінням чекаю сеансу.
Ви робите дітям велике добро, мадам.
Дорослим теж.
Пограєте в "Дістань яблуко", мiстере Пуаро? Схоже, весело.
Такі веселощі не для мене.
А я їм рада.
Надто давно в цьому будинку не чутно сміху.
Що ж, це чудове палаццо.
Можете забирати собі.
Ремонт не по кишені, а бачити його нестерпно.
І ніхто його не купить ні за яку ціну. Після того, як...
Будь ласка, Боже, ні!
Пробачте мені.
Я сподівалася, що коли побачу всі ці обличчя, буде не так боляче.
Місіс Ровено?
Так?
Прийшла ваша гостя.
Боже, я нервую.
Ви вірите в екстрасенсів?
Цей дім змусив мене повірити.
Він зберігає голоси.
Перешіптування.
Ридання.
Моя донька ночами не спала, розмовляла.
Я думала, що з ляльками.
Моя донька...
знову почути її голос.
Хоч одне слово.
Я б віддала цій міс Рейнольдс усе, що маю.
Ця буде дуже сумна.
Міс Рейнольдс.
У салоні для вас уже все готово.
За вказівками вашої асистентки.
Такий шумний, ваш дім.
Діти підуть до того, як ми почнемо.
Так багато...
скрізь.
Жахливі спогади.
Кімната вашої доньки на третьому поверсі.
Звідки ви...
Ми можемо зробити це там?
Звичайно.
Аріадна Олівер.
Моя заклята ворогине.
Ми знову зустрілися. Нечестива міс Джойс Рейнольдс.
Цю фразу вигадала преса.
Я її не люблю.
Бонсуар, мадам. Маю сказати, я очікував когось більш...
Драматичного? Смішного?
Стару відьму?
Так, це ідеальне слово.
Відьма. Стара відьма.
Я не просила стати тією, ким стала.
За що я люблю слово "медіум"? Я ніби посередині.
Я не велика й не мала. Я зовсім не цікава.
Але я вмію розмовляти з мертвими.
А ви?
Я — Еркюль Пуаро.
Ви були Еркюлем Пуаро.
Тим детективом.
Ви аж ніяк не посередній. А досить відомий.
Я — ваша наступна відома справа?
Я відійшов від справ.
Але ви тут, щоб дискредитувати мене.
Це ж тому вас привела відома письменниця?
Я тут, щоб зробити послугу міс Олівер,
яка хоче вивідати ваші способи ворожіння.
Мушу сказати, мадам,
я все своє життя не зачаровувався такими, як ви.
Такими, як я?
Опортуністами, які наживаються на вразливих, ні?
Ви не вірите в життя душі після смерті?
Я втратив віру.
Сумно за вас.
Так, це дуже сумно. Правда сумна.
Прошу зрозуміти, мадам,
я б радо вітав
будь-яку чесну ознаку диявола, демона чи привиду,
бо якщо є привид, то є й душа.
Якщо є душа, є Бог, який її створив,
а якщо в нас є Бог, то в нас є все.
Сенс, порядок, справедливість.
Але я надто багато бачив у світі.
Незліченні злочини, дві війни,
гірке зло людської байдужості, і я приходжу до висновку, що ні.
Нема ні Бога, ні привидів.
З повагою, ні медіумів, які можуть з ними говорити.
То що ви казали?
Наче мало було мені прибирання.
Я взагалі не маю бути тут, як стемніє.
Навряд чи вони нас потурбують.
Хто?
Що відбувається, коли стемніє?
Ну що, усе одно шарлатанка?
Стеля, ослаблена протіканням води, не звикла до веселих кроків.
Нуль похвали за театральний вибір часу.
Кімната міс Алісії тут нагорі.
Якщо можна, розкажіть, як померла дівчина?
Балкон. Канал.
- Втопилася. - Самогубство.
Вона не винна. Її до цього підштовхнули.
Місіс Семінофф, прошу.
А що тоді, докторе?
Ви її лікували. Ви бачили.
Чекайте, будь ласка.
Хто був тут сьогодні ввечері?
Міс Рейнольдс, її асистентка?
Нікого не було. У мене єдиний ключ.
Ніхто не ступав сюди, відколи померла міс Алісія, крім мене.
Трохи витерти пил і глянути, як там Гаррі.
Хто такий Гаррі?
Її друг.
Вона все йому розповідала.
До її смерті він говорив.
Тепер лише кричить.
Усе так, як вона залишила.
Міс Ровена не дозволяє мені нічого чіпати.
Вони з Алісією були нерозлучні.
- Не зловиш! - Зловлю!
Це палаццо було їхнім оазисом.
Жили лише по тижню між поїздками в оперу.
Але компанію Алісії складали привиди дітей.
Вона виросла такою красунею.
Потім познайомилася зі своїм шеф-кухарем Максимом.
Вони дуже швидко заручилися.
Такі закохані.
Потім вони з нареченим посварилися.
Вона повернулася сюди, в палаццо.
Тоді й почала бачити тих дітей.
Вони хотіли заманити її до себе.
Вона доживала свої останні тижні в цьому ліжку,
бачила видіння.
Тіні.
Діти кличуть її, казала вона.
"Вони хочуть, щоб ти була тут, з ними".
Вони зводили її з розуму.
Міс Ровена не відходила від неї,
благала духів відпустити її.
Не відпустили.
Вони залишили мітку
"Дитячої вендети".
У поліції сказали, це порізи від падіння.
Поліція...
Слухаємо.
А тепер ця жінка хоче потривожити душу Алісії.
Слухаємо.
А я кажу вам, месьє, це неправильно.
Це суперечить природі й Господу Богу.
Хтось повинен буде заплатити.
Слухаємо.
Тут стільки болю.
Морквик.
Так.
Морквик-Вуханчик.
Максиме, ні.
"О десятій вечора будьте у палаццо. Це стосується Алісії Дрейк. Є новина".
- Мене запросили. - Не я.
Ти завжди мене виганяєш, Ровено.
Раніше не допомагало.
Якщо тут є що почути, я почую.
Скажи це своїй новій нареченій.
Чекав аж пів року після смерті Алісії.
Я чула, що вона дуже багата.
Багата, має землю ще від короля Георга.
Купила мені власне бістро на Медісон-авеню.
Я буду нью-йоркцем, ще й багатим,
як і годиться.
Приїжджай. Куплю тобі хот-дог.
Викинути його?
Спробуй.
Дай мені привід.
Роби що хочеш, Максиме. Як завжди.
Я теж втратив, Ровено.
Скільки нас? Дев'ятеро чи десятеро?
Я не знаю. Візьміть 12 стільців, напевно.
Аншлаг.
Сеанс? Мати Божа! То ось що це таке?
Друкарська машинка.
Ніякої спіритичної дошки? Кришталевої кулі?
Я вважаю себе переважно секретаркою.
Голоси говорять,
а я пишу під диктовку.
Леопольде, може, піди почитай в бібліотеці.
Я хочу побачити Алісію.
Я теж з нею дружив.
Ти не боїшся привидів?
Я тут постійно розмовляю з привидами.
Правда?
Вони кажуть, ви шахрайка.
Хай ніхто мене не чіпає, поки я не вийду з трансу.
Алісіє Дрейк,
думаю, це ти покликала мене.
Забагато духів.
Цей будинок переповнений мертвими.
Деякі душі ніяк не змиряться.
Припинимо, міс Рейнольдс?
Ні.
Якщо хтось хоче бути почутим, ми тут.
Слухаємо.
Духи, ви кричите й волаєте, але ніхто не чує.
Тепер ми чуємо.
Алісіє Дрейк,
знайди свій голос.
Стало холодно. Хтось іще відчуває протяг?
Тут хтось є?
"Т".
Так.
Вона не торкалася клавіші, клянуся.
Мусила. Не можуть же всі бути такими дурними.
Це неправильно. Геть неправильно.
Хто тут? Алісія Дрейк.
Слухаємо.
Ми тут.
Слухаємо.
Це священний час.
Ми близько.
Твій дух близько,
твій голос гучний.
Алісія.
"A". Алісія.
Алісіє, я відчуваю, що тобі болить.
Болить? Будь ласка, скажи мені.
Тебе хтось скривдив?
- Так. - Ні!
Пуаро, дайте їй закінчити!
Ні! Спочатку давайте зустрінемося з таємним спільником
у димоході.
Ніколасе, ти забився?
Я в порядку.
Ніколас. Другий асистент.
Радий знайомству.
З огляду на ваші схожі й пронизливі зелені очі,
я так розумію, ви зведений брат першої асистентки.
Магнітний вимикач.
Вуаля, друкарська машинка, що говорить.
Підробка?
Місіс Семінофф, ваше прибирання можна було б покращити.
Тут нікого, крім вас, не було,
але мій новий друг залишив слід у каміні.
Яскрава подряпина біля замкової щілини вказує на нещодавно зламаний замок.
Міс Олівер, шукайте нову тему для книги.
Міс Дрейк, співчуваю вашій втраті,
але ця провидиця — шахрайка.
Ні!
Де Морквик?
Алісія.
Хтось його взяв? Це ти?
Я нічого не чіпав.
Алісія.
Мамо.
Мамо?
Хочу пити.
Так хочу пити.
Алісіє?
Болить.
Чому ти покинула мене?
Ні.
Я не хочу...
Я не хочу вмирати.
Що відбувається?
Алісія...
показує мені.
Я бачу її...
на балконі.
Не саму.
Вона не стрибала.
Убивця!
Ти мій убивця. Ти мій убивця.
Хто?
Покажи мені. Хто?
Ти мій убивця! Ти мій убивця!
- Ти мій убивця! - Хто тебе скривдив?
Ти мій убивця!
- Ти мій убивця! - Покажи мені!
Ти мій убивця!
Хто тебе скривдив?
Що сталося?
Убивство!
Сатанинська жінка.
Вона справді нечестива.
Це був голос Алісії.
Хтось, мабуть, її вбив.
Ми не доведемо, що це було насправді.
- Тоді що це було? - Вистава.
Театр. Групова істерія.
Це була не "Війна світів" по радіо.
Двері розчинилися. Я не можу це пояснити.
А я можу.
Це була моя донька.
О ні.
Не смійте йти, не сказавши цього.
Ви бачили те, що й я, а саме...
Шахрайство.
То було насправді. Та жінка — доказ. Живий доказ.
Ось і назва книзі.
Вона точно буде в моїй наступній книжці, і це буде хіт.
А не прохідна книжка.
Боже милий, треба негайно сідати й писати.
Жінка, яка збила з пантелику Еркюля Пуаро.
Визнаю, я зараз не можу розгадати всі її методи, але, звісно, розгадаю.
Не розгадаєте.
Та годі, відчуйте полегшення.
І як це неймовірно — вірити, знати, що на світі є таємниці.
Бог, який дбає про те, щоб зробити душі безсмертними.
- Після смерті буде... - Нічого.
Щось.
Бог би не порушив своїх правил заради неї.
З вами все гаразд.
Сподіваюся, ви повернетеся завтра.
Ровена витягла з мене обіцянку провести ще один сеанс.
А міс Олівер сказала, щоб я була готовою до слави.
- Дотторе, я знайду нам гондолу. - Дякую.
Ці духи були особливо жорстокими.
Сеанси завжди даються дорогою ціною.
Як, упевнений, і ви.
Ви обдарована шахрайка.
Хотіла б я бути шахрайкою.
Було б не так боляче.
Думаю, ви дещо про це знаєте, месьє.
Хтось помирає, і ми втішаємо тих, хто в скорботі,
таємницями, доступними нам.
Обом: хто говорить від імені мертвих
і хто надто добре знає мертвих.
Уявіть собі військову медсестру, яка чує привидів,
яку оточують крики.
І в палаті,
і в думках.
Хвиля за хвилею мертвих і тих, хто вмирає.
І єдиним способом утамувати біль
було сказати тим, хто тужить, що я почула.
Полегшити їхні страждання так, як можу тільки я.
Вас би це обурило?
Ви змусили матір повірити в те, що душа її доньки мучиться.
Це не великодушно.
Не лагідно, не смиренно.
Я відчувала біль.
Я бачила вбивство...
Ви бачили, хто вбив Алісію Дрейк?
Мені не показали. Може, завтра.
Дуже вигідно.
- Чому це... - Жахи для дітей, міс Рейнольдс.
Ви могли б повчитися у них.
Діти можуть страждати
не менше за тих сиріт,
і все одно сміятися, гратися й ловити ротом яблука.
Вони живі.
А от ви...
Смерть усюди, куди б ви не пішли.
Усе ваше життя.
Солдати,
друзі...
Кетрін.
Ми більше не зустрінемося.
Ви наполягаєте, що ви справжня.
А якщо й ні, кому від цього гірше?
Чари не прийдуть, якщо ви їх не покличете,
хіба що все це — дійсно правда.
Не будьте таким серйозним.
Може, ще й сподобається.
Я б сказала пам'ятати мене,
але ви й так запам'ятаєте.
"Не будьте серйозним".
Месьє Пуаро!
Месьє Пуаро, ви мене чуєте?
Хто це зробив?
Я пішов від міс Рейнольдс...
І зупинився біля яблук. Дурень.
Я підняв маску.
Це була її маска.
Де міс Рейнольдс?
Що це було?
- Що коїться? - Що це було?
- Це була вона? - Що діється?
Що?
Подзвоню у свій старий відділок.
Може, знаю чергового.
Я думала, в мене порожні шафи.
Ні, знайшла трохи чаю, що лишився з вечірки.
Знайшла мед у шафі для білизни.
Мерсі.
Вітале Портфоліо.
Що ж нам робити?
Вона була нашим квитком.
Дістанемося туди без неї.
Обіцяю.
Ніхто не бачив нікого на сходах?
Є те, що не можна побачити.
Може, вона стрибнула.
Вона, схоже, з таких.
Ні. Тільки не міс Рейнольдс. Ніколи.
Вона говорила про вбивство.
Могла щось знати.
Досі думаєш, що вона не шахрайка?
Годі. Вигадала вбивство, щоб справити враження на авторку
й закинути наживку на нове джерело доходу.
- Тоді чому вона мертва? - Гравітація.
Вона говорила голосом Алісії.
На мене не дивіться. Мене допитувала ваша письменниця.
Спитайте в неї. Тоді в лікаря, де був він.
Хворий виродок уже тут убивав.
Це не був хтось із них. Ви знаєте, що це було.
У цьому домі живуть ненависні істоти.
Та жінка кликала їх, і вони озвалися.
На війні, до того, як стати медіумом.
Міс Рейнольдс служила в британській армії.
У таборах на Мальті.
- Вона була медсестрою. - Медсестрою.
"Дитяча вендета".
Канали небезпечні.
Гондола не припливе, доки не вщухне шторм.
Коли це буде?
Поліція це не контролює.
Я не буду сидіти тут і чекати.
Я ніколи не ночувала в цьому домі і зараз не збираюся.
- Гей! - Що відбувається?
- Сер, так не можна. - Ви не можете нас тут замкнути.
Що ви робите?
Не замикайте нас тут.
Медіум хвалиться, що їй явилося вбивство. Тепер вона мертва.
Хтось із вас відчув на собі її погляд.
Убив її, намагався вбити мене.
Ніхто звідси не вийде, доки я не дізнаюся хто.
Комісаріо, стійте тут, ця брама не має відчинятися.
Месьє Жерар, стійте тут і стежте за комісаріо.
Ви підозрюєте мене? Я був копом.
Тим більше причин підозрювати вас.
Сьогодні вже когось убили.
У всіх буде шанс виступити.
І передзвоніть у поліцію.
Скажіть, що справою займається Еркюль Пуаро.
Це тут вона...
Замах на мене було скоєно
приблизно через дві хвилини після бою годинника опівночі.
Ви першою знайшли тіло об...
Не смійте вважати мене підозрюваною у вбивстві.
Ми давні друзі.
Кожен убивця — чийсь давній друг.
Та ви написали забагато кмітливих убивств, щоб попастися після першої жертви.
І ви поки що маєте надійне алібі від шеф-кухаря на той час,
тому зараз я попрошу вас допомогти мені з розслідуванням.
Коли почнемо?
Коли ви приведете мені господиню.
Я знала, що ви не змінилися.
Треба був лише труп, і гляньте, ось ви.
Еркюль Пуаро знову в ділі.
Морквик-Вуханчик?
Пуаро!
Як, у біса?
Морквик-Вуханчик?
Ви впевнені?
Під тим нагромадженням картин?
Де були ви, коли міс Рейнольдс...
Ми були в музичній кімнаті.
І коли це було?
Опівночі, якраз перед тим.
А потім ви прибігли?
Дозвольте спитати, що прямо над цим балконом?
Цей сад був нашою таємною схованкою.
Це було улюблене місце моєї доньки.
Я все занапастила.
Наші бджоли.
Ми робили мед.
Моя донька, бувало, сміялася з мене.
"Стільки роботи за чайну ложку польового меду,
який можна купити за шість лір".
Я сподівалася, що вони виживуть, але...
Бідолашні.
Як ви вирішили запросити міс Рейнольдс до себе додому?
Може, сховаємося від дощу?
О, та ні, насолодімося цим таємним садом.
Я прочитала про неї в журналі.
І забула.
А потім вона сама неочікувано написала мені.
Лист від незнайомки.
Але ж вона знала вас з опери, так?
Але ім'я, яке вона використала.
Вона сказала, що почула повідомлення від Аспазії.
Це було її домашнє прізвисько для мене.
Аспазія, найбільше кохання царя Понтійського
з опери "Мітрідат".
Це перша опера Моцарта.
І моя перша головна роль.
Алісія народилася за два місяці до цього, і...
Завдяки їй я знайшла свій голос.
І відтоді
я не можу співати, знаючи, що вона не чекає мене в гримерці.
Досі не можу.
Ви більше ніколи не виступатимете?
Без неї нема музики.
Я відхиляла пропозиції руки й серця, навіть не замислюючись.
Вона погодилася на першу ж.
Від чарівного шеф-кухаря Максима Жерара.
Пихатий кнур, що хоче оженитися на найбагатшій жінці, яку знайде.
Коли вони заручилися,
я вирвала кожну квітку в саду
і сіла на корабель до Стамбула.
Але він, мабуть, виявив, що я не така багата, як він думав.
Один з найкращих днів мого життя був, коли він сказав, що зустрів іншу.
І що він усе скасував.
Але тоді й почалися найгірші дні.
Її хвороба.
Вона втратила розум.
Ніби повернулася в дитинство.
Дякую, міс Дрейк.
Міс Олівер.
Я жахлива економка.
Але зголосилася я одна.
Забобонне місто.
Але ви теж забобонні.
Ви вважаєте, що в цьому палаццо є привиди, так?
Може, його власниця — міс Ровена, але ним володіють духи.
А де були ви, мадам Семінофф,
коли ці вбивчі привиди перетягли Джойс Рейнольдс до себе на той світ?
Жартуйте, чого ж ні.
Чому ви ставите всі ці питання?
Я не зробила нічого поганого.
Це його робота. Колись була.
Я допомагаю йому, він повернувся до неї.
Усе йде добре.
Чим ви займаєтеся?
Чим я займаюся?
Коли скоєно злочин,
я можу, застосовуючи порядок, метод
і повільне відмирання власної душі,
безпомилково і без сумнівів знайти, хто це зробив.
Як у ваших книжках,
ваш дурний детектив з Фінляндії,
він складає списки.
Ви спираєтесь на її роботи?
Чи не могли б ви розповісти нам, де ви були опівночі?
Для списків.
У музичній кімнаті з міс Ровеною.
А вона приєдналася до вас там опівночі.
Ви абсолютно в цьому впевнені?
Я дивилася на годинник і була вдячна, що вона прийшла.
Але ви не схвалювали тієї ворожки.
Здається, ви назвали її "сатанинською жінкою".
Ви, можливо, думаєте про Біблію, Вихід,
22:18?
"Чарівниці не зоставиш при житті".
Біблія небезпідставно від цього застерігає.
Відьма у свій шабаш?
Яку треба втопити, або спалити,
або скинути з високого балкона?
Ні, я не месниця.
Але добре знаєте Біблію.
Точна латина Вульгати, треба ж таке.
Вивчена не в парафіяльній школі,
але, можливо, в монастирі.
Я вирішила бути черницею раніше, ніж навчилася читати.
Я дев'ять років була черницею в Оспедале-делла-П'єта.
А потім познайомилася з містером Семінофф.
Він прийшов лагодити дах.
Бог створює перепони.
Ви закохалися й забули про Бога.
Ні, не все так просто.
Останнє питання.
Для списків, звісно.
Пардон, мені здалося, що я щось почув.
Ви, яка так боїться темних мистецтв,
навіщо вам взагалі бути на спіритичному сеансі?
Цій мерзенній витівці уночі тут, коли ви так не любите залишатися?
Я маю відповідати лише перед Богом.
А не перед вами.
Пуаро.
Місіс Ольга Семінофф, коли ви були черницею, ім'я якої святої носили?
Марії.
Зі зламаною ногою далеко не втечете.
Зазубрена зброя. Не надто гостра.
Можливо, цвяхи.
Ніяких інших слідів на ній немає.
Окрім очевидних.
Більше нічого незвичного в її стані?
Насадження на класичну статую досить.
Але що з лівим зап'ястям?
Ви ігноруєте травму,
а також точний час смерті.
Я це пропустив.
Ви дивитеся на мене.
Припиніть!
Думаєте, я божевільний?
Ні!
Тату.
З тобою все гаразд?
Так.
Я тут, якщо знадоблюся.
Краще б ви мене не питали.
Бойові шрами не завжди лишаються на тілі.
Ви служили?
15 квітня 45-го року.
Усе вже мало закінчитися.
Ми переправлялися через Рейн
на схід, у просуванні на Берлін.
Знайшли ворота табору Берген-Бельзен.
О Боже.
"Звільнення".
Повернення скелетів до життя.
Двох ми вбили в перший же день молоком. Ми не знали.
Потім тиф.
У нас був лише аспірин і опіум.
Ми спалили ті хатини.
Я написав Лео листа.
А потім вистрілив собі в груди.
Мені сказали припинити практику, коли я повернувся додому.
За винятком однієї пацієнтки торік.
Алісії Дрейк.
Послуга Ровені.
Ніхто інший її не приймав.
Не тут.
Я так довго був її сімейним лікарем, що мав відмовитися.
Але ви були в невигідному становищі.
Бо ви закохані в Ровену Дрейк.
Щастя, що я взагалі є в її житті.
Я знаю, що це...
Я знаю, що це важко, але, на вашу думку,
чи міг хтось убити Алісію Дрейк?
Алісія розповідала мені, що бачила.
Вона казала, що ті діти глузують з неї.
Я не слухав.
Списав це на розбите серце, коли вона божеволіла.
Їй потрібна була допомога.
Я давав їй заспокійливе,
як молоко тим, хто вмирає з голоду.
Екстрасенсорних явищ не існує.
Існує душевний біль.
Такий псих, як я, мав би це знати.
Ми закінчили?
Мерсі, докторе Феррієр.
Гадаю, мене у вашому списку немає.
Тих, кого треба опитати.
Я почекаю, сер.
Страшний Едгар Аллан По.
Для хлопчика твого віку хіба не краще,
може, почитати Чарльза Діккенса?
Він дурнуватий. Вам не здається?
Мій тато теж нервовий, як і ви.
Це звуть військовим неврозом. Втомою від боїв.
По-моєму, це неправильно.
Він не втомився.
Він зламався.
Він був зі мною опівночі, якщо вам цікаво.
Визнаю, мені було цікаво.
З тобою опівночі, так?
На кухні, чекав міс Ровену.
Хотів побажати доброї ночі.
Звісно.
Одразу після цього прийшли її асистенти, тож вони досі у вашому списку.
У моєму списку всі.
Ви не закрили крани.
Боюся, я сьогодні сам не свій.
Ви щось відчуваєте.
Голоси.
Це переддень Дня всіх святих.
Мертві зараз максимально близькі до нас.
Ви теж були мертві, сер.
Хоча й лише на мить.
Вони сприймають вас за свого.
Тому, кому є що сказати, було б доцільно прийти до вас.
Ти говориш, як міс Рейнольдс.
Вона лише вдавала, що знає.
Не дивно, що вони на неї розлютилися.
Ти дуже співчуваєш померлим.
Деякі з них — мої друзі.
Перепрошую.
Мерсі, месьє Леопольде.
Прошу.
Еркюлю.
Нервовий.
Ніколас і Дездемона готові.
Ми можемо дочекатися поліції.
Я ж Еркюль Пуаро, ні?
- Ні. Так. - Так.
Якщо поліція мене перевершить,
я стрибну з балкона в канал наступним.
Впізнаю давнього Пуаро.
Що поки що думаєте?
Ставлю на економку.
Хороший смак у книжках, але релігійна фанатичка.
А Ровені Дрейк жертва була потрібна живою.
Хоча той хлопчик...
цілком позбавлений шарму.
Можливо, можливо.
Кожна теорія лине до фактів перед збором інформації.
Порядок і метод.
- І списки. - І списки.
Продовжимо з тими, хто знав її найкраще, її асистентами.
По-вашому, в прислуги був мотив?
У прислуги завжди є мотив,
бо, по-перше, їх звуть прислугою.
Знову він.
Тим двом злочинцям не можна довіряти.
Злочинцям? Тим дітям? Могли б і сказати.
Я кажу вам зараз.
А не можна відповідати з сестрою?
Вона чекає на вас з комфортом.
Де мій брат?
Він чекає на вас з комфортом.
Дездемона й Ніколас Голланди.
Наші паспорти — фальшивки.
Так. І не надто якісні.
Раніше Горват Ніпкін і Доренія.
Народилися в Угорщині.
Село згоріло дотла.
З усієї нашої сім'ї
якимось чином вижили лише ми.
Ми піклувалися одне про одного.
Опівночі ми потайки випивали на кухні.
Там був моторошний малий.
Він сказав, що ви прийшли вже по півночі.
Він помиляється.
І як довго ви працювали на міс Рейнольдс?
- Трохи більше року. - Точно?
Найкращий рік нашого життя.
Ми не були голодні, відколи стали прикривати її.
Я не знаю, що нам без неї робити.
- Якось жили й до неї. - Так, ви крали.
Ми були злодіями, а не вбивцями.
Ми так виживали на війні.
Вона просто щось знала.
І якщо вона каже, що Алісію Дрейк убили...
Шахрайство.
Вона була чаклункою.
Отже, всі ці сеанси, в яких ви брали участь...
Фальшивка.
- Фальшивка? Зустрічі з духами? - Усе було фальшивкою.
- Усі сеанси? - Це все була вистава.
Усе — вистава, фальшивка. Дивно.
А це теж магія?
Пульт від балакучої друкарської машинки?
Ми робили деякі фокуси.
Лише щоб підкреслити реальність її видінь.
Вона попихала мною, як герцогиня,
і фліртувала з Ніколасом, щоб загнуздати його.
Ми терпіли й гірше.
"Дістанемося туди без неї".
Куди ви тікали?
- Ми їдемо в Міссурі. - Міссурі.
Міссурі?
Ми ховалися в лісі Мургардт.
Харчувалися травою й мишами.
Через Хайльбронн їхали американські машини,
і коли нас спіймали, я думала, нам кінець.
Вони навчили нас танцювати лінді-хоп.
Ми ще не бачили нічого подібного.
Ця суміш чоловіків, їхніх кольорів і голосів.
Один з них прикріпив простирадло.
У них був кінопроектор, але тільки пів фільму.
Ми місяць щовечора дивилися половину "Зустрінь мене в Сент-Луїсі"
на армійському простирадлі.
Ми дивилися його знову і знову.
Я досі не знаю, чим він закінчився.
Усе закінчилося добре.
"Сент-Луїс, Міссурі".
Сама вимова цих слів допомагає моїй сестрі заснути.
Річ у кольорі.
У прекрасних людях.
У тому, що ніхто не хворів.
Ніхто не голодував і не вмирав.
Кенсінгтон-авеню, 5135.
Там ми вирішили жити.
Це її мрія, тому й моя теж.
Ми терпіли б герцогиню, доки не назбирали б на дорогу.
І почали б усе спочатку.
Так нерозумно мати мрію.
Але, нетерплячі до своєї мрії, ви знахабніли й крали частину її грошей.
"Дзень-дзень-дзень, їде трамвай".
Що? Ні, ми не крали.
Ваш брат уже зізнався, що крали.
Ідіот.
Ваша сестра вже зізналася, що крали.
Не в міс Рейнольдс. Ми б не стали.
Може, вона виявила крадіжку й погрожувала.
Може, ви вже надивилися
жорстокого поводження поліції з ромами без громадянства,
і, бажаючи уникнути депортації чи й гіршого, вбили її.
Ви, надійна прислуга.
Ніколасе!
Ніколасе, де ти?
Якщо я тут у пастці, то й ви теж.
Це не означає, що я її вбила.
А тікала так, наче вбила.
Явний мотив, хтозна, де були в момент її смерті.
Я змінюю своє припущення.
Безумовно, це можливо. Так. Так.
Ви знову вдаєте, що знаєте більше за всіх на світі.
Я ще нічого не знаю. Правда не приходить без зусиль.
Ви розбудили ведмедя у сплячці. Тож не плачте, коли він танцює.
Такого виразу немає в жодній мові.
Ми продовжуємо.
Ви це чуєте?
Навколо нас.
Я нічого не чув.
Ваш слідчий перегнув палицю.
Пуаро. Сьогоднішній удар по голові міг погано на вас вплинути.
У цьому будинку є ще хтось.
Ви це чули?
Так.
Тоді ми обоє.
Слухаємо.
Зачекайте.
Досі нема зв'язку.
Усе гаразд. Можеш уже виходити.
У тебе не буде неприємностей.
Боятися нічого.
Ти прийшла з іншими дітьми, так?
І весь цей час ховалася тут.
Ти чула, як упала та жінка?
А бачила?
Хтось її штовхнув?
З ким ви говорите?
З дитиною.
Ви, мабуть, чули.
Це я почула.
Відпустіть нас!
Розв'яжи нас, свинюко!
Не кидайте нас тут!
- Ви це чули. Ви всі... - Мабуть, це труби.
Труби? Було схоже на вибухи.
За всі мої роки тут я ще такого не чула.
Я чула. Коли вони гніваються.
Ми їх засмутили.
Як нам їх заспокоїти?
Слухайте.
Звук іде з підвалу.
У цьому будинку немає підвалу.
"Дотторе". Доктор. "Дитяча вендета".
Хочете туди спуститися?
Тату?
Вони справді зачинили тут тих дітей, щоб ті померли.
Залиште його. У нього нервовий зрив.
Чорт забирай, Феррієре. Не зараз!
Візьміть себе в руки.
Подумайте про сина.
- Припиніть! - Тату!
Припиніть! Годі!
Штормові хвилі. А не привиди.
- Прошу, припиніть! - Годі!
Тату!
Припиніть.
Тату, перестань!
З вами все гаразд?
- Тату, прошу, припини! - Годі!
Будь ласка, стій!
Тату. Тату.
Тату. Це я.
Це я.
Я тут.
Ти тут, зі мною.
Ти мене бачиш?
Ти бачиш мене?
Так буває.
Я знаю.
Тихо, тату.
Усе добре. Тату.
Просто треба відпочити.
Правда, тату?
Це я повинен піклуватися про тебе.
Ти піклуєшся.
Відпочивайте, месьє.
Я мав би послухати.
Я бачив.
Демони, зло...
вони скрізь у цьому будинку.
Ми з вами однакові.
Куди б ми не пішли,
за нами йде смерть.
У всього цього має бути раціональне пояснення.
У підвалі живуть бджоли.
Нагорі — звичайний вбивця.
Ні.
Слухайте.
Вірте.
Він може відпочити в музичній кімнаті.
Вона майже звуконепроникна.
Замкнімо його. Для його безпеки.
Але, прошу, залиште ключ у себе. Для нас.
Мерсі.
Ходімо, Леопольде.
Може, ще торта?
Я й так переїв.
А я ні.
Звісно, вона б так сказала.
З її точки зору це правда, я таки вбив Алісію.
Ровена вірить у те, що хоче.
Медіум бачила, як Алісію вбили, отже, вбивця — я.
Ви не вірите міс Рейнольдс,
її друкарській машинці з повідомленням від покійної з вашим ініціалом,
"М", тобто Максим.
Будинок з привидами?
Люди відчайдушно хочуть зробити з хаосу прості історії,
а в біді й поготів.
Це не розсип трильйона зірок, це просто Кассіопея.
Та розмита пляма на сімейному фото? Певно, привид дідуся.
Алісія була психічно хворою.
Це її вбило.
А могла б жити.
Справжній лікар її б вилікував. А не той припадочний.
Зараза!
Мед. Добре допомагає при порізах. Древній антисептик.
Це мед не з польових квітів.
Не можу згадати.
Алісія Дрейк.
Таке сонячне щастя.
Розірване навпіл.
Алісія розірвала це фото у своїй кімнаті у ніч, коли я порвав з нею.
Тоді ми розмовляли востаннє.
Отже, ви таки розірвали заручини.
Ви ж чули. Вона була недостатньо багата для мене.
Ви носите в кишені її фотографію. Прийшли сьогодні, коли вас покликали.
Я вважаю, що ви любили Алісію Дрейк більше за гроші.
І все ж пішли від неї.
Є жінки, які тягнуть у шлюб і свою матір.
То мати вас не схвалювала.
Вона б і Папу Римського не схвалила.
Ровена не вміла існувати на самоті.
Вирвала сад зі злості, втекла за кордон.
Алісію гнітила провина, хотів їздити за нею по всьому світу.
А я нарешті зрозумів, що ніколи не буду найважливішим у її житті.
Тому розірвали стосунки й розбили їй серце.
Усе тому, що жінка зачіпала ваше его.
Я повернувся у Венецію
благати її прийняти мене назад.
Коли я почув, що вона захворіла,
Ровена не пустила мене побачитися з нею.
І не показувала їй мої листи.
Наступного разу я побачив Алісію в труні.
Можливо, це була моя вина.
Якщо дозволите, ваше запрошення, будь ласка?
Міс Олівер.
- Проста записка. - Непримітні фрази.
Просте канцелярське приладдя. Вона явно надрукована на машинці.
О ДЕСЯТІЙ ВЕЧОРА БУДЬТЕ У ПАЛАЦЦО. ЦЕ СТОСУЄТЬСЯ АЛІСІЇ ДРЕЙК. Є НОВИНА
Професійна анонімка.
Я Б Л У К О
Усе. Вам досить. Ходімо.
Його допит. Ми не закінчили.
Ви збиралися викрити якусь його брехню,
може, звинуватили б його, що він був потай за Віші.
А він би погрожував вас побити. Нащо це все?
З ним усе гаразд?
Сторожовий пес, робіть щось, принесіть йому стілець.
Стілець, так.
Добре, коли поруч є друг.
Як давно ми знайомі?
Убивство в муніципальній лазні на Каннінг-роуд.
Я прорвалася спостерігати за вами, збираючи матеріали для книги.
Написала про ледь завуальованого Пуаро.
Це зрозуміли, і ви стали відомим.
Сумнозвісно.
Перепрошую. Дякую.
Дякую. Він не мені. А вам.
Ви хочете допитати мене?
Дайте йому спокій.
Ви давно не практикували, отримали кілька ударів по голові.
Перечекайте. Нехай настане ранок.
Я мало не помер.
Тут.
Це палаццо...
влаштовує фокуси.
Воно знову й знову підсовує мені щось під носа.
Яблука.
Обман розуму.
І тоді мій розум хоче щось мені сказати.
Як ви стали поліцейським?
Шкода, що ви все ж продовжуєте.
Усе гаразд. Я відповім.
Мій батько був поліцейським.
По суті, сімейний бізнес.
Ніколи не знав іншого.
Але ви рано вийшли на пенсію. Лише торік.
Так.
Сімейний бізнес був уже не для мене.
Може, й ніколи не був.
Сила в мене була, але я тонкошкірий.
Я пиячив, коли не міг заснути, і ніколи не спав.
Ви колись були поліцейським.
Ви розумієте.
Зрештою, ви берете справу
і розумієте: це остання, яку можна розкрити, не продавши душу.
Яка це була для вас справа?
Нащо ви збрехали, що ніколи не бували тут раніше, коли явно бували?
Ви точно знали, де знайти прихований телефон.
Та справа була показухою.
Сім'я мала право на приватність.
Але ви були черговим поліцейським,
коли Алісію Дрейк знайшли мертвою.
Так.
Я витягнув її з води.
Наступного дня вийшов на пенсію.
Щоб невдовзі стати моїм чудовим охоронцем, драконом біля моїх воріт,
який ні разу не пропустив жодної душі.
Але тільки сьогодні вранці перервав мене,
щоб спитати, чи дійсно я знаю цю жінку з яблуками.
Стільки місяців мій спокій не порушувався,
ви рішуче охороняли мене від цікавих чи знайомих
дорослих чоловіків, скидаючи їх у канал.
Аріадна Олівер
заходить, як до себе додому.
Чому?
Бо ви змовилися.
Авторка й охоронець,
працюючи з медіумом, змовилися.
Вдаючи зневагу до медіума,
змовилися заманити мене на цей сеанс, щоб виставити дурнем.
Я дуже хвилююся за вас.
Деталі життя і смерті Алісії Дрейк
надані поліцейським, який був присутнім після її смерті.
Дані про мене надані не ворожінням,
а листом від вас.
А на сеансі, коли всі дивилися на медіума,
ваші власні руки були вільні. Таємний спільник,
щоб змусити мене повірити в неможливе.
У медіумів і магію.
У привидів і богів.
Слава для медіума,
відсоток вам,
вашу літературну репутацію відновлено.
"Жінка, яка збила з пантелику Еркюля Пуаро".
Не Джойс Рейнольдс, а Аріадна Олівер.
Ви мені пробачите?
Вочевидь, пробачати може лише Бог.
Тоді в нас проблема.
Тож давайте дізнаємося, як ви це зробили.
- Морквик? - Гарний штрих.
Особисте запрошення нареченому?
З ним нам гарантована драма. Три провали, мені потрібна була перемога.
Ми були друзями.
У вас немає друзів, у вас є шанувальники.
А вони є лише завдяки мені.
Я писала про вас, як про генія,
чому не використати вас для продажу книжок?
Генію. Ви дурень. Егоїст.
Чорна хмара, що вабить смерть.
І ви це знаєте. Тому відійшли від справ.
Ви тому вбили Джойс Рейнольдс?
Ні. Я цього не робила.
Ваша книга миттєво стане легендою.
Годі, тепер ви відволікаєте увагу.
Працювали разом...
Ми не працювали.
...щоб приховати вбивство!
Ключ, ходімо швидше!
Там є ще хтось!
Швидше! Покваптеся!
Пуаро!
Що? Що сталося? Що з ним?
Я не знаю.
Нащо було лишати його самого?
Це єдиний вхід.
У вас був єдиний ключ.
Неможливо.
Ні.
Ні, я була прямо перед вами!
Він на когось кричав.
Я ненавидів його, але не хотів його смерті.
У нього ж дитина, заради всього святого.
Так чи інакше, я був на вулиці,
намагаючись потрапити до них.
Це правда.
Лікар був тут сам.
Не сам.
Не в цьому будинку.
Лікар.
Медсестра й лікар, "Дитяча вендета".
Іншого входу немає.
Я не розумію.
Якщо в цій кімнаті не було безпечно, то небезпека скрізь.
Усі ми в небезпеці.
Людина цього зробити не могла.
"Нам нічого не залишається, як довести,
що та неможливість тільки гадана".
Ходімо, залиште його.
Дайте детективу виявити. Він уже знає.
Він скоро до цього прийде.
Ідіть.
Хоч раз у житті визнайте, що ви — проти чогось більшого, ніж ви сам.
Ви питали.
Ви питали, чому я залишилася, коли вони викликали духів.
Алісія дуже схудла, коли божеволіла.
Міс Ровена не відходила від неї
ні вдень, ні вночі.
Одного разу я благала її трохи відпочити.
Я пообіцяла пильнувати.
Вона проспала до ночі.
Було вже за північ.
Я почула голоси...
і кроки.
Алісія так міцно спала.
Мабуть, прокинулася після того, як я пішла.
Вийшла на балкон.
І ви хотіли просити пробачення в її привиду.
Я любила ту дівчину.
Вона померла,
бо я була дурна й налякана.
Чому ви не знаєте відповіді?
Ви завжди знаєте відповідь.
- Не треба було мені приходити. - Чекай.
Ви всі повинні виїхати звідси й ніколи не згадувати.
Я не чекатиму, коли стану наступним.
Сьогодні ввечері
ми всі боїмося.
Сталося два неможливих вбивства.
Схоже, що кожне вбивство могло бути скоєне лише фантомом,
наче живих вбили мертві.
"Схоже"? Ви щось знаєте.
Знаєте, хто вбив мого батька?
Я повинен розглянути асистентів міс Рейнольдс.
Які вижили, але зараз у відчаї й під загрозою.
Екс-поліцейського, комісаріо, який бував у цьому домі раніше,
щоразу, коли хтось вмирає.
Авторку, рішучу, здібну, вбивчо розумну.
Нашу янгольську месницю, Ольгу Семінофф,
яка так прагне власної справедливості.
Колишнього коханого, сповненого люті на лікаря,
і лише фрагмент фотографії
на згадку про таке щастя.
Але...
Була ще й третя смерть, що пояснює дві інші.
Убивство Алісії Дрейк,
скоєне...
її матір'ю.
Її вбивцею.
Мати, яка вбила власну дитину, вбила ще двічі, щоб приховати свій страшний гріх.
Як ви смієте!
Після всього, що я пережила, звинуватити мене в тому, що я скривдила свою донечку!
Ваша донечка виросла.
Ви не могли уявити, що віддасте її комусь іншому.
Охоплені люттю, ви вирвали свій сад веселкових квітів.
Квітів? Ви задалеко зайшли.
Але ви пересадили свій сад. Не веселковими, а одним кольором.
Єдиним кольором, який міг повернути вам те, без чого ви не можете жити.
Усю ніч я чую й бачу те, чого немає.
Я починаю вірити в неможливу присутність привидів.
Коли насправді мене обпоїли, отруїли
галюциногенною отрутою.
Я думала, в мене порожні шафи.
Знайшла мед у шафі для білизни.
У квітучому виді рододендрона понтійського є отрута.
Її найвища концентрація в нектарі,
вона концентрується ще більше при переробці бджолами на мед.
Стільки роботи за чайну ложку польового меду,
який можна купити за шість лір.
Це мед не з польових квітів.
Не можу згадати.
У Туреччині, де він росте в дикому вигляді, його звуть "Делі-бал".
Куди поїхала Ровена Дрейк, сама й розлючена.
"Мед божевілля". Лише чайна ложка цієї отрути
викликає слабкість, лихоманку, галюцинації.
Ви знову засадили сад токсичною квіткою, яка дає отруйний мед.
Я не могла б цього зробити. І не стала б.
Ваша донька не була одержима.
Її отруїла
мати, яка не могла її відпустити.
Яка з любов'ю згодовувала їй з ложечки контрольовані дози
отруйного меду в чаї.
Так вона була досить хворою,
щоб унеможливити возз'єднання з коханим, який розкаявся.
Знову слабка, безпорадна, як дитина.
Знову ваша.
Аж до помилки.
Місіс Семінофф пильнувала за Алісією, коли ви нарешті пішли спати.
Настала ніч, і Ользі стало страшно, коли Алісія неминуче прокинулася...
Упевнений, вона знову була не в собі.
Але що робити?
І, не знаючи правди,
Ольга Семінофф зробила те, що, на її думку, зробили б ви,
і подала Алісії Дрейк заспокійливий чай, підсолоджений медом.
Занадто підсолоджений.
Я не знала.
Алісія Дрейк не побігла на балкон, щоб накласти на себе руки.
У неї було передозування вашої отрути.
І її серце зупинилося уві сні.
Ви повернулися після сну
і знайшли її мертвою.
І тоді...
ви зробили свій жахливий вибір.
Ви лишили мітку "Дитячої вендети".
Ви порізали її, кинули в канал, створили видимість її самогубства.
Жертва легенди. Привидів.
Ваш нездалий лікар, засліплений коханням,
не виявив нічого підозрілого на розтині.
Поліція, схильна до забобонів, легко цим задовольнилася.
Отруєна банка, залишена в шафі для білизни недбалою економкою.
Вам зійшло з рук вбивство власної дитини,
доки міс Олівер не звернула на дещо мою увагу.
На що пішли всі гроші?
Ремонт не по кишені.
Зазвичай є лише одна відповідь.
Шантаж.
я знаю про ОТРУТУ заплатіть за МОВЧАННЯ АБО ДІЗНАЮТЬСЯ ВСІ
Я підозрюю, що хтось вас викрив.
І ви заплатили за їхнє мовчання.
Ви платили знову і знову.
Але тепер, коли багатства не стало, і цей дім не продати ні за яку ціну,
ви відчайдушно рвалися звідси з-під контролю шантажиста.
Але хто б це міг бути?
Очевидним підозрюваним був доктор Феррієр.
Можливо, він не був наївним свідком.
Можливо, він нарешті розпізнав симптоми отруєння.
А потім ви отримали листа від нечестивої міс Рейнольдс,
нібито з повідомленням від вашої померлої доньки.
Вона знала забагато інтимних подробиць,
дражнила знанням про ваш злочин, пропонувала свої послуги за великі гроші.
Це точно мала бути ваша шантажистка.
Заради безпеки її треба було зупинити.
І міс Рейнольдс, і доктора Феррієра треба було зупинити. Але як?
Провести сеанс у будинку з привидами на Гелловін.
Ідеальна можливість приховати вбивство тих, кого ви підозрювали в шантажі.
Ховаючись за забобонами, легендами, страхом.
Годинник пробив.
І ви завдали удару.
Але в поспіху помилилися людиною, яка була в масці.
Позбувшись мене, ви знайшли свою мішень.
Я була з місіс Семінофф опівночі.
Це правда.
Ми були разом, я бачила час.
Ви бачили час на годиннику в музичній кімнаті,
де вона попросила вас почекати.
У практично звуконепроникній кімнаті.
Яку вона сама опечатала.
І в якій вона завчасно перевела годинник,
де ви взагалі не могли почути справжній опівнічний дзвін.
Він показував північ, коли насправді був...
Час після смерті Джойс Рейнольдс.
Викривальні докази відкинуті рукою фокусника.
А що сталося з Феррієром?
Її не було поруч з ним.
Так, вона демонстративно замкнула двері й віддала мені єдиний ключ.
Але ви не стали вбивати доктора Феррієра ножем.
Вашим знаряддям вбивства був телефон.
Телефонна лінія не працювала, звісно, через шторм,
але внутрішня лінія працювала без збоїв.
З-за меж будинку ніхто не дзвонив.
Лише зсередини.
Вона — в їдальні.
Він — замкнений у музичній кімнаті.
Я знаю, що ви мене шантажували.
Ви зізналися йому в усьому. У вбивстві Джойс Рейнольдс.
В інсценуванні самогубства власної доньки.
Це неможливо.
А потім стали погрожувати.
Робіть те, що я вам скажу.
Ви погрожували вбити його сина...
Ні! Ні, відпустіть його. Залиште його.
...його єдину причину жити,
якщо він не зробить те, що ви йому скажете.
І ви сказали йому зробити таке:
взяти ніж.
Вона вбила мого тата?
І міс Рейнольдс.
- І Алісію. - Ні.
Я б ніколи її не скривдила.
Це був нещасний випадок.
Вона була всім моїм життям.
- Ви отруїли її. - Щоб захистити.
- Щоб контролювати! - Щоб убезпечити її від тебе.
Я не могла її відпустити.
Вона була моєю.
Вона була найкращим у мені.
І якщо душа існує, ви дали її душі спокій.
Мерсі.
Дотторе.
Міс Дрейк визнають самогубцею.
Якщо ви не бажаєте зробити іншу заяву.
Можна я хоча б проведу вас додому,
перш ніж ви здасте мене за шахрайство?
При світлі дня
ні те, ні інше не видається необхідним.
Зрештою, це ви захищаєте мене, дотторе.
Ходімо, Леопольде.
Дай я застебну верхній ґудзик.
Не треба, міс Ольго.
Дуже гарно.
- Мені не треба пальто. - Ти змерзнеш.
Я в порядку.
Знаю, сонячно, але все одно холодно.
- Так значно краще. - Міс Ольго, не треба.
- Ти дуже гарний. - Дякую.
Мадам.
Він житиме зі мною і містером Семінофф. І з Гаррі.
Ми роститимемо його, як рідного.
Може, треба більше сонячного світла.
Ти дуже розвинений хлопчик,
і, можливо, соромишся того, наскільки ти любиш увагу.
Я дещо про це знаю.
Не звинувачуй себе за те, що сталося в цьому будинку.
Чого б він звинувачував?
Але це я у всьому винен.
Ти хотів грошей не для себе.
Ти хотів допомогти батькові.
Тато не міг працювати.
Цими грошима я лише оплачував наші рахунки.
Я навіть не знав, що робити з рештою.
Ровена Дрейк припускала, що шантажистом був псевдомедіум чи сімейний лікар,
але це був хтось третій.
Лише син лікаря побачив правду.
Це було очевидно з татових записів.
Зведення з розуму отруйним медом,
як у Мітрідата з її опери.
Короля отрут.
Я прочитав про це в книжці з її бібліотеки.
І тому я перевірив теорію.
Ти надіслав листа з шантажем.
Потім ще одного.
Може, цим грошам у тебе в матраці знайдеться застосування.
Щоб загладити провину.
Ми виживали до міс Рейнольдс. Ми не просто виживемо.
Обіцяю, ми потрапимо в Америку. Обов'язково.
Ходімо з нами, ви двоє.
У поліцію?
Ми — додому. Ви — в Америку. У Міссурі, я так розумію.
Два квитки. Ми можемо з цим допомогти. Напевно.
Дякую.
Дякуємо, щиро вам дякуємо.
Дайте місце Леопольду.
Ви розкрили справу.
Але вам допомогли,
правда?
Ви її чули.
Удачі, друже.
Не хвилюйтеся,
люди, які помирають у цьому домі, завжди повертаються.
Я ще побачу їх знову.
Скоро побачимося, тату.
Я не вибачатимуся. Ви зіпсували мою книгу.
Ні живих, ні доказів. Треба все переписувати.
Головне, щоб там не було мого імені.
Я більше й чути не хочу ваше ім'я.
Тепер це просто будинок. Усе спростовано.
Але ви схожі на того, хто увірував.
Ви бачили. Ви щось бачили.
Я був під впливом речовин.
Моя підсвідомість збирала факти, випереджаючи логіку.
Ви бачили.
Ви знаєте.
Я знаю лише те, що нам не сховатися від своїх привидів.
Справжні вони чи ні...
ми повинні примиритися з ними.
І жити життя.
Якось.
І яким буде ваше подальше життя?
ВЕНЬЄР
Месьє Пуаро?
Ваші батьки померли одне за одним.
Тоді ваш брат.
Ваш лікар, якому ви довіряєте, — улюблений друг сім'ї.
Ваш брат був неодруженим, як і ви. Ніяких інших стосунків.
Ваша сім'я не проклята.
Я сильно підозрюю, що ваш брат додав до заповіту розпорядження,
де вказав лікаря як вигодонабувача,
якщо всі члени вашої маленької сім'ї помруть.
Після чого, я сильно підозрюю, він убив і брата,
а всі смерті визнав природними.
На черзі ваше життя, ви в небезпеці. Може, краще сядьте.
Будь ласка.
То виправте мене, якщо я помиляюся, месьє, ваш лікар був другом сім'ї?
У дитинстві ви гралися разом. Це зрозуміло.
Однак мати була вам ближчою, правда? Так.
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова Deluxe