Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
INSPIRAȚIE DE CRĂCIUN
CERTIFICAT DE APRECIERE CEA MAI BUNĂ ALEGERE
CEL MAI BUN RESTAURANT
CERTIFICAT - CÂȘTIGĂTOR CEL MAI BUN DIN AN
MAREA INAUGURARE
CHEF CHARLOTTE WILLIAMS CONTINUĂ TRADIȚIA TATĂLUI EI
Prepari prânzul din timp?
Nu, lucrez la ceva nou. Rizoto de dovlecei pentru Crăciun.
Sună delicios!
L-am încercat aseară, dar proporțiile ingredientelor au fost greșite.
- Îmi tot fuge gândul. - La ce?
Mai am de lucru la tablou și-l terminam în minte.
Nu poți risipi mâncarea din cauza tabloului.
Sigur.
Ce-ar fi să încropești micul-dejun?
Ai putea face scrobul cu somon afumat al tatălui tău?
Da. Dar nu la fel de bun cum îl făcea el.
Ba da.
Tatăl tău s-ar mândri de cum l-ai preluat și ai făcut din el restaurantul tău.
Somon afumat să fie!
Ar trebui să-ți faci un autoportret, să-l pui lângă cel al tatălui tău.
Mai bine nu.
N-am vrut să pui nici poza cu mine.
Nu-s egala tatei.
Și clienții sunt vădit de acord.
Termină!
Merge din ce în ce mai bine, iar Crăciunul e minunat pentru noi.
Mă întâlnesc cu Ella în oraș să rezolvăm ceva.
- Mă întorc la servirea prânzului. - Întoarce-te pentru tura Ellei.
Se ocupă personalul de bucătărie la prânz. Distracție plăcută!
Mulțumesc!
De ce suntem aici?
E locul meu de basm.
Ești bine? Zidurile-s goale.
Da, dar nu simți artista creând artă pentru concurs?
Dacă spui tu...
Îți place să creezi mâncăruri. Asta e arta ta.
Și mie îmi place, dar...
- Crezi că-s un chef bun? - Ești grozavă.
Atunci de ce e ăsta locul meu de basm?
Pentru că ai suflet de pictor.
Suflet de pictor?
Am văzut într-un film, dar s-a potrivit cu momentul.
- Care e locul tău de basm? - Știi. Restaurantul.
Ziua în care m-ai mutat de la deserturi în postul de secund
a fost a doua zi fericită din viața mea.
Precis soțul tău se va bucura să audă că l-a întrecut pe secund.
Gabe îmi susține visurile.
Îți trebuie așa un om.
După dezastrul cu Jeff, mi-e bine singură.
Și am multe de făcut. Am reînceput să pictez.
Atunci...
înscrie-te la festivalul de artă!
De asta am venit.
Consideră-mă șocată!
Am preluat restaurantul de un an și mama spune că începe să-și revină.
Așa că mi-am zis: „De ce nu?”
Te întrebi ce s-ar fi întâmplat
dacă mergeai la școala de artă după absolvire
în loc să rămâi la restaurant?
Charlie's Kitchen nu e doar un restaurant. E sufletul familiei mele.
Nu l-aș putea părăsi. Mai ales acum.
Dacă susținere cauți,
sunt convinsă că poți câștiga concursul de artă.
Zău așa! Știi că e adevărat!
Am început ceva. E perfect pentru Crăciun.
Nu, am o idee mai bună.
M-ai putea picta pe mine. Sunt drăguță în ținute de Crăciun.
Atunci sigur câștig!
Da, grozavă idee! Să-mi fi zis acum câteva zile!
- Am numai idei bune. - Da.
Cioc-cioc!
David!
Trebuia să mă suni când ai ajuns, să te iau cu mașina.
Am luat un taxi. N-am vrut să te deranjez.
Mă bucur!
Să te am aici de Crăciun e cel mai grozav lucru.
Împușc doi iepuri.
Îți văd casa nouă și petrec sărbătorile cu tine.
- Bayside diferă enorm de New York. - Da. Și exact așa ne place.
Sper să nu te deranjeze atmosfera de garaj.
Sper să meargă.
Diferă de stilul cu care ești obișnuit, dar...
E bine. Am început într-un garaj.
Am de terminat un tablou și-s al tău până sună alți șefi.
Marfă! Ascultă...
Am păstrat planșeta de desen de când eram la New York.
Și n-ai grijă!
Capodopera ta originală e încă intactă.
Uită-te la el! Un desen rupestru din Epoca Pietrei.
E un original Wyatt Graham.
Oare cât aș lua pe el?
Toate lucrările mele-s generate pe calculator acum, deci...
Dacă nu-i găsim un foaier de hotel,
nu cred că va interesa pe cineva. Dar gata cu mine. Hai!
Nu tocmai.
Cheryl va vrea să știe mai multe și precis va întreba de Michelle.
Îi voi spune ce le spun tuturor.
Își dorea o familie.
Nu eram pregătit.
Adică să stai din hoinărit?
Ador locurile în care ajung. Doar că...
Nu-s mulțumit artistic.
Înainte desenam cu creioane.
Acum, totul e generat pe calculator.
Produsul final nu mai are niciun element uman.
Înțeleg.
Drept urmare...
- Mi-am permis să fac o chestie. - Haide, ce ai făcut?
Te-am înscris la Festivalul de Artă de Crăciun.
Acceptă ideea sau supără-te pe mine!
Sau poate...
Poate îți mulțumesc.
Pentru ce sunt prietenii?
Tema concursului e Crăciunul.
Ai putea să participi cu ăsta fără să creezi nimic nou.
În niciun caz. E mult de digerat, dar îmi plac provocările.
În plus, ar putea fi amuzant.
Bine.
Vreau materiale.
Te-am rezolvat. E o prăvălie-n centru.
- Perfect! - Să luăm mâncare! Hai!
Iau eu asta.
FESTIVALUL DE ARTĂ DE CRĂCIUN
Bine ai revenit!
Am venit s-o las pe Ella. Mi-am uitat pantofii de lucru. Merg acasă.
- Scuze! - Nu-i nimic.
- Bine. - Întoarce-te repede!
- Bună, Patrick! - Charlotte, ce mă bucur să te văd!
- Am o întrebare. - Sigur. Ce e?
A fost o problemă cu planificarea festivalului.
E vreo șansă ca Charlie's Kitchen să fie restaurantul nostru oficial?
Serios? Ce s-a întâmplat? Credeam că e Home Cooking, ca de obicei.
Brenda și-a bușit spatele. Lipsește cel puțin două săptămâni.
Am nevoie de un salvator și m-am gândit la tine.
Mulțumesc, dar...
Nu trebuie mâncare decât la trei evenimente.
La inaugurare, la prezentarea festivalului și la gala de Crăciun.
Știi că ador festivalul,
dar inaugurarea e mâine.
Ți-aș fi recunoscător pentru orice.
Nu trebuie să fie sofisticat. Doar...
Nu am pe altcineva care să se poată ocupa așa din scurt.
Da. Mama ar fi încântată de publicitatea pentru restaurant.
Mulțumesc! N-ai idee ce mult înseamnă.
Salvezi situația.
- Mama ta e în spate? - Da. Spune-i că am acceptat.
Mersi, Charlotte!
Nu...
SPECIALITĂȚILE ZILEI
Ascultă! Ce faci?
Repar imaginea.
- Nu merge un Moș mâzgălit. - Zău?
Desenatorul chiar e bunicel.
- Bunicel? - Absolut!
E ceva ce ai face altfel?
Poate aș pune un brad de Crăciun aici în fundal?
Prefer o sanie.
Da, dar publicul se așteaptă la sanie.
- În plus, aș împodobi pomul. - Tu?
Panoul meu, podoabele mele.
Te-aș putea lăsa să desenezi un pom fiindcă-l pot șterge.
- Cine ești? - Artistul bunicel.
Atunci, îmi asum pomul.
Bine, Rembrandt, dar, dacă greșești, îi dai socoteală patroanei.
Care bănuiesc că ești tu.
Da.
Sunt dispus să-mi asum riscul.
Ia vezi, artist la lucru!
Panoul meu.
Bun așa.
E rândul tău!
Artist la lucru!
Așa. Ești mai mult decât bunicică.
- La fel și tu. - Mulțumesc!
- Și ești...? - Wyatt.
Charlotte.
Restaurantul tău... e bun de ceva?
E! Sunt și chef principal. Te invit să-l încerci!
Sună tentant. Mi-ar plăcea.
Acum, merg la magazinul de materiale, dar...
mi-a plăcut.
- Ne vedem, Charlotte. - Sper.
- Crăciun fericit! - Crăciun fericit!
Da, pantofii!
Un retuș scurt.
Bună, Ella!
Bună, te întorci în curând?
Da. Vin imediat. Îmi pare rău.
Mă bucur mult să vă revăd. Sărbători fericite!
- Ai făcut pantofii? - Scuze, am fost distrasă.
Distrasă cu pictatul?
Mama ta vrea să ne dea o veste mare.
- Știu totul. - Sunt promovată?
- Îți sunt șefă, în sfârșit? - Ai fost deja promovată.
- Nu am răbdare. - Nu-ți dori prea mult!
Vestea mamei îți va testa talentul la gătit.
Da. Perfect. Asta aștept să aud.
Festivalul de artă are probleme culinare
și ne-au rugat să-i salvăm.
- Credeam... - Brenda s-a rănit la spate.
Gala de Crăciun va fi aici?
Da, pe 22. Și încă două evenimente.
Gala înseamnă reporteri din afara orașului, articole, bloguri.
Îi vor vedea oameni din toată țara.
- Am fi mai cunoscuți. - Ar fi bine.
Va trebui să-i dăm bice.
Inaugurarea e mâine.
Vasăzică, ne vedem aici dimineață!
Devreme.
Iar acum, să ne ocupăm de nebunia de la cină. Haideți!
N-aveam somn. Am văzut lumina aprinsă.
De ce nu dormi?
Mă deconectez, mă prostesc și eu.
Nu sta toată noaptea!
Îmi fac griji pentru mâine. Vreau să fii fresh.
Voi fi bine.
Scuză-mă că insist,
dar ai putea să lași pe mâine proiectul acesta?
- Sigur... - Sau după festival?
Categoric!
Ar fi mai bine. Bun.
Mulțumesc. Contez pe tine!
Desigur. Poți conta pe mine oricând.
Noapte bună!
PODOABE GRATIS DE CRĂCIUN
Ce ai acolo?
Podoabe gratis de Crăciun. Cine n-acceptă „gratis”?
Cei de aici fac totul pentru sărbători.
Da, am observat.
Ce e ăsta?
Era lângă cutie.
Cred că l-a aruncat cineva.
Nu, e terminat pe jumătate.
Fă-i vânt, atunci.
Nu cred.
- Vrei să-l păstrezi? - Da.
Bine.
Chiar accepți munca în plus?
De ce nu?
M-am gândit că, cu terminatul tabloului pentru concurs, e prea mult.
- Cum le vei face pe ambele? - Nu te teme pentru mine.
- Mă ocup exclusiv de restaurant. - L-ai și trimis?
Nu, l-am aruncat.
Ce ai făcut?!
Ai nevoie de mine. Mama are nevoie de mine. Toți au nevoie de mine.
- E mai bine așa. - Ba nu e. Haide!
Oricât mi-ar plăcea pictura,
am văzut aseară cum o copleșesc toate pe mama.
Dacă nu poate să doarmă, e grav. Așadar, munca înaintea pasiunilor!
Nu vreau să faci ceva ce vei regreta.
Nu, e cel mai bine așa.
GALA INAUGURALĂ
Uite cine-i aici!
Bună! Ce surpriză plăcută!
- Oferi caricaturi? - Nu.
Dacă-mi permiți...
Mulțumesc!
E bun.
Știi ce mai e bun? Tabloul acela.
„FĂRĂ TITLU” DE ANONIM
GALA INAUGURALĂ
Ești bine? Parc-ai fi văzut Fantoma Crăciunului Trecut!
- Mai rău. - Ce ai pățit?
Nimic. Sunt bine. Doar am... Am halucinat.
Adică, sper că am halucinat.
Înțeleg.
Nu e ușor să vezi lucrările tuturor celorlalți.
Anul viitor va fi al tău, bine?
Să reîncepem să servim mâncare!
Mai vrei niște vin?
Nu, mulțumesc.
Ești bine? Te-am supărat cu ceva? Ai dispărut deodată.
Ești Wyatt Graham,
artistul arhitectural?
Ai auzit de mine?
Am o ditamai cartea cu opera ta.
Îți plac foaierele de hotel.
Îmi place arta.
Și mie.
Mi se pare foarte ciudat
că singura artă cu semnătura ta nu îți aparține.
Nu vreau să fur meritele nimănui. Voi preda lucrarea mea.
Pur și simplu... Îmi place ăsta.
Știi cumva cine e artistul?
Da, știu. Și ar trebui să îl dai jos.
Dacă artistul vrea să mi-o spună personal, va fi o plăcere.
Să spunem că artistul l-a aruncat dintr-un anume motiv.
Nu-mi închipui de ce ar arunca un artist piesa asta.
Eu, da.
Chiar și neterminat,
nu mai e nimic asemănător aici. E subiectul zilei.
Aș prefera ca subiectul să fie mâncarea.
Scuze!
Charlotte, facem o impresie grozavă.
Toți par să adore mâncarea.
Grație muncii tale și a Ellei.
Asta mi-e meseria, mamă.
- E singura mea preocupare acum. - De asta ești cea mai bună.
Noapte bună! Mulțumim de vizită!
Ei bine, se pare c-am reușit.
- Și aș spune că mâncarea a fost perfectă. - Mulțumesc!
Să știi că arăți uluitor.
Termină!
E ceva timp de când nu m-am mai dichisit așa.
Atunci să mai organizez câteva gale!
Mă întrebam, vii mâine la Culori de Crăciun?
Nu intenționam.
Charlotte e artista. Eu sunt cu cifrele.
Păcat!
Ai putea-o folosi pentru a-ți promova restaurantul.
Vin mulți care n-au auzit de Charlie's Kitchen.
Nu e rea ideea.
Gândește-te!
Mă gândesc.
Sper să te văd mâine. Noapte bună!
Despre ce vorbea?
- Vrea să merg la Culori de Crăciun. - Zău?
Ar trebui să mergi!
Aș promova restaurantul dacă aș duce din cidrul nostru fiert.
Merge. Afaceri și-un strop de plăcere.
Doar afaceri.
Dacă zici tu.
Bun, Wyatt.
Ce desenăm?
Bună!
Scuze, deschidem abia peste... o oră.
Mă plimbam și am venit cu gând de pace.
Cred că ți-am dat o impresie greșită a motivului pentru care am expus tabloul.
Ascult.
Nu voiam să fur meritul artistului.
Ci doar să subliniez arta care mi-a grăit.
Mă bucur că ți-a grăit,
dar dacă artistul nu e interesat să și-o expună?
E o întrebare justă, dar de ce?
E complicat.
Înțeleg că azi urmează un eveniment de pictat.
Vrei să mă însoțești?
Nu-s cine știe ce pictor, poate-mi dai sfaturi.
O să mă gândesc.
Nu pot cere mai mult.
Ajung devreme și-ți păstrez un loc.
La o adică.
Misteriosul cu care erai aseară la gală te-a urmărit până aici?
Îl cheamă Wyatt. E un artist bine-cunoscut.
Pare un tip interesant, dar...
Dar ce?
Avem treburi neterminate.
Ca tabloul tău neterminat expus la galerie?
Îți recunosc stilul oriunde.
Doar tu și, acum, Wyatt știți asta.
Știam eu că nu l-ai arunca.
L-am aruncat. L-am aruncat la gunoi.
Nu știu cum a pus mâna pe el.
Nu văd care e problema. Din ce am auzit, ai putea câștiga.
E un tablou neterminat.
Nu vreau să fie văzut în forma actuală.
Cu îndatoririle de la restaurant, nu-l pot termina nici de-aș vrea.
O să-l dau jos. Zău așa.
Ai avut ocazia aseară.
Lumea vorbea și n-am vrut...
Să-l dai jos.
Vreau acum.
Ar trebui să accepți invitația artistului drăguț,
chiar dacă să-i spui că-ți vrei înapoi tabloul.
Nu-mi spui mai multe despre el?
E... Nu e nimic de spus.
Zi-mi că nu vrei să-l cunoști mai bine!
Deja îl cunosc.
Adică, știu din ce trăiește. Îi cunosc cariera.
Nu-l cunosc personal, dar e totuna.
Sigur vrei să știi mai multe fiindcă bați câmpii.
Bine, o să merg ca să te fac fericită,
dar doar ca să-i spun că voi da jos tabloul.
Sigur. Da.
Doar de asta.
Atât.
Nu e rău.
Parcă te-am auzit intrând.
Ce faci acasă îmbrăcată așa?
Ella se ocupă de bucătărie azi. Merg la Culori de Crăciun.
Ești o fiică minunată!
M-ai putea ajuta cu cidrul.
Cu drag.
Mă ocup eu de cidru.
Dacă tu arăți așa bine,
ar trebui să mă străduiesc și eu.
Precis Patrick ar aprecia.
Nu la el mă gândeam!
- Sigur. - Ești...
CULORI DE CRĂCIUN MUZEUL MARIN BAYSIDE
Un cidru de la Charlie's Kitchen?
Poftă bună!
Așadar, invitația mea a fost de nerefuzat.
Ai avut noroc.
Lucram.
E un loc frumos de lucru.
Ador bărcile!
E un muzeu de ambarcațiuni în aer liber. Sunt din istoria orașului.
Postul tău pare să fie dotat cu tot ce trebuie.
Nu vii cu mine la un șevalet?
Ar trebui să stau aici.
Lumea se descurcă să-și umple cănile.
- Bine, istețule. Să mergem! - În regulă.
Dar folosirea pensulei diferă mult de cea a creionului.
CIDRU DE MERE FIERT CUPON REDUCERE 50%
- Ești gata de lecție? - Da.
Stai, se transformă în acuarelă.
- Da, merge așa. - Da.
Bun, ia puțin verde.
Verde.
Așa.
Nu.
Se ține așa.
- Da. - Aproape ca un creion.
- Oarecum. - Bun.
Lași pensula să lucreze.
- Stai. - Cum e?
- Dă-mi voie... - Sigur.
Închide ochii!
Pur și simplu simte-o.
Da! Uite, te descurci.
Bună, ai ajuns!
Da.
Chiar le place cidrul nostru.
S-a perindat multă lume azi.
Am văzut mulți oameni aici, e grozav.
Mersi că ne-ai invitat să facem asta.
Du-te să vezi ce pictează Charlotte.
E un talent!
Îi place să picteze.
E o descărcare bună pentru ea, cred.
Mi-a plăcut să petrec timpul de sărbători cu tine.
Sunt de acord.
- În ce metropolă trăiești? - De ce crezi că-s dintr-o metropolă?
Chiar așa?
Bine, New York.
Dar am atâtea deplasări, încât nu pot spune că trăiesc acolo.
Cu ce ocazie la Bayside?
La prietenul meu, David.
El m-a încurajat să mă înscriu la concurs.
Adică să înscrii pe altcineva la concurs?
Mă voi înscrie.
Dar încă nu știu ce vreau să desenez.
Bayside are clădiri frumoase.
M-am săturat de desenul arhitectural.
Mie îmi plac. Sunt atât de precise, atât de...
Seci? Inexpresive?
- Pe tine te mișcă? - Da.
Le ador.
Mie mereu mi-au părut reci.
Vreau să redau căldură și viață în lucrările mele.
Cum faci tu.
Și neterminată, lucrarea ta arată mult mai mult decât a mea.
Nu, dar mulțumesc.
Dar îți înțeleg opinia.
Atâția dictează ce să creez pentru ei!
Vreau să creez ceva pentru mine.
Nu există inspirație mai bună decât Bayside de Crăciun.
Abia aștept să văd cu ce vii!
Serios?
Bun. Dar tu?
E clar că ești o artistă talentată. De ce lucrezi ca chef?
Uneori e important să fii alături de familie.
De-ar înțelege cineva ce important e să-ți urmezi visurile!
Visezi dacă crezi că termini până diseară.
- Hai să pictăm și să lăsăm vorba! - Bine.
Charlotte, ce frumos!
Mulțumesc.
Bun. Fii sinceră!
Bine.
E bun.
Evenimentul de mâine se cheamă Tehnicile Moșului, la galeria de artă.
Ai putea face o demonstrație cu creionul.
Să le prezinți oamenilor niște idei.
Precis le-ar plăcea să te vadă lucrând.
Serios?
- N-am desenat de multișor cu creionul. - Ai putea s-o faci.
Iar lui Patrick i-ar plăcea.
Ai veni și tu?
Poate. După serviciu.
Să te ții de cuvânt!
- Cred că mă duc să-l pun pe foc. - Nu!
Ba da.
- Ne vedem mâine la Tehnicile Moșului? - Da. Pa!
Pa!
- Arată bine. - Wyatt?
Deci are un nume!
Da. Îl știe și el pe-al meu.
E un început bun.
Mă bucur că ieși din nou!
E foarte frumos!
- Salut! - Salut!
Am zis să adaug ceva atmosferă de Crăciun,
să stimulez creativitatea.
Îmi place.
- Ai mai pescuit un tablou din gunoi? - Nu, e-al meu.
Dar ai fost legat la ochi?
Mi-am ținut ochii închiși o vreme, dar nu-s pictor.
Ia să văd! Bine.
Atunci de ce ai pictat asta?
Tu și Cheryl ați luat cina?
Ziceam să luăm ceva de la Charlie's Kitchen.
Au mâncare bună.
Da. Și, fie vorba-ntre noi,
cheful de-acolo a creat tabloul pe care l-ai găsit.
Începe să-mi placă ideea!
- Deci, chef? - Da.
Mergi acolo pentru mâncare sau să o vezi pe ea?
Ambele!
- Bună! - Bună!
E târziu să comand ceva înainte de închidere?
Sigur că nu, dar avem de vorbit. Ia loc!
Scuze. Ne-am cunoscut?
Nu. Sunt Ella.
Sunt cea mai bună prietenă a lui Charlotte, care lipsește,
ceea ce ne convine.
Nu știu cum a ajuns tabloul ei la tine,
dar clar ți-a părut deosebit dacă l-ai înscris la festival.
Da, e. E un talent rar.
Și s-a hotărât să participe la concurs până i-ai tăiat elanul.
Nu știam, dar și-a aruncat tabloul.
Da, e adevărat, dar urma să o conving să participe totuși.
Acum va fi mai greu s-o fac cu tabloul neterminat atârnat acolo.
Ce sugerezi?
Las-o să-l dea jos dacă asta-și dorește.
Mi-ar prinde bine niște prieteni ca tine.
Mă bucur că înțelegi. O iubesc pe Charlotte.
Și eu o plac.
Bănuiam.
Vrei ceva aici sau la pachet?
La pachet?
La pachet.
Bună!
Mă gândeam la gala din weekend.
Trebuie să strălucim, să fim de zece.
M-am gândit, Crăciun, ceva nou, ceva diferit.
Rizoto de dovlecei.
Sigur vrei să faci ceva nou în loc de ce apreciază clienții?
Absolut!
Scumpo?
Ce e cu tine?
Păi, sunt multe lucruri.
Răspunderile de aici, care sunt prioritatea mea.
Mă bucură și tovărășia unui bărbat care va părăsi orașul.
Am sentimente contradictorii.
Și vreau să mă exprim prin picturile mele.
Mă simt...
Copleșită.
Nu crezi că fac față?
Nu cred că s-ar descurca cineva.
E sezonul Crăciunului, la restaurant merge mai bine, festivalul...
Trebuie să te revezi cu bărbatul acela înainte să plece.
Cât despre pictură, când se va fi terminat totul,
precis îi faci loc.
Da, poate reușesc.
Bine. Acum vreau să gust rizotoul!
Da, nu pe acesta, că s-a ars în timp ce vorbeam.
Bine.
Bun, acum plec.
GALERIA DE ARTĂ BAYSIDE
Bună! Mă bucur că ai venit.
Regret că am ratat spectacolul. Am servit prânzul până târziu.
Îmi place!
- Da, ți-am păstrat ultima parte. - Mie?
Mi-ai arătat tehnica pensulei.
Să-ți arăt și eu măcar tehnica creionului.
Bine. Ce fac mai exact?
Moșu' n-ar fi întreg fără centură.
Trebuie doar să înnegrești liniile.
E minunat. Doar închide ochii și simte!
Frumos.
Recunosc, folosirea creionului diferă de a pensulei.
E grozav să desenez iar!
Pot să-ți cer o favoare?
Sigur.
Am adunat niște mostre pentru concurs.
Speram să te uiți la ele.
Mi-ar prinde bine o părere sinceră.
- Mi-ar plăcea. - Serios?
E nemaipomenit!
- Hai să ți le-arăt! - Bine.
Aici lucrez cât timp sunt aici.
Salut! Mi s-a părut că te-am văzut intrând.
Pesemne ești David?
- Da. - Sunt Charlotte.
Mă bucur să te cunosc!
Ești cheful de la Charlie's Kitchen.
Da.
Ador creveții tăi la grătar! Sunt cei mai buni.
Mulțumesc!
Da, și eu îți mulțumesc, apropo.
Aud că, datorită ție, tipul ăsta a reînceput să deseneze.
Doar i-am sugerat. El a făcut restul.
Trebuie să merg la magazin, deci... Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
Ne vedem, amice!
Cel mai vechi prieten, cred.
Mă ține cu picioarele pe pământ. S-a mutat recent aici.
Deci va sta o vreme cu noi. Cine se mută aici nu pleacă.
E bine de știut.
Am început să desenez lucruri care mă interesau.
Ce au în comun?
Sincer, nu știu.
Ai zis că ai deplasări multe,
poate prezinți ceva despre locurile vizitate?
Nu apuc să explorez mult când lucrez.
Cum termin un subiect, trec la următorul.
Fotoliul preferat al mamei.
Stătea în el când deschideam darurile de Crăciun.
Îmi place.
Pick-upul e tare.
Mama era cântăreață și avea o carieră minunată.
A bătut toată țara cu concertele ei, a cântat și la Carnegie Hall.
Acolo l-a cunoscut pe tata. Era în orchestră.
Ai moștenit ceva din talentul lor muzical?
Pot să bat din palme pe cele mai multe cântece.
- Ai călătorit vreodată cu ei? - Nu.
Când m-am ivit eu,
au predat la un colegiu local și gata. Au încetat turneele.
- Crezi că au regretat? - Da.
Adică, nu știu. Eu aș fi regretat.
Îmi ador cariera.
Ziceai că ești nemulțumit.
Da, poate că m-am exprimat greșit.
Mai curând sunt neîmplinit.
Prefer să desenez cu mâna mea.
În schimb, folosesc un computer să creez
arhitectură aleasă pentru sedii de firme sau hoteluri.
Și mă plătesc.
Dar... e mai bun decât un job real.
Ca acela de chef.
Nu asta am vrut să zic.
Gătitul e o formă de artă, nu?
Sigur.
Poate fi. Pentru mine, e un job.
De asta ar trebui să pictezi în loc să gătești.
Ușor de zis pentru tine, artist colindător al lumii.
Nu cred c-aș putea face ce faci tu.
Nimic nu mă liniștește ca statul acasă,
mai ales de Crăciun.
Da.
De acord cu tine, de asta-s aici.
Să fac Crăciunul cu David
și cu oameni noi.
Știi, nu cred că astea-s chiar aleatorii la urma urmei.
Precis ai o poveste despre aceste obiecte
din casa în care ai crescut? Ca balansoarul?
Ți s-a spus că te pricepi să schimbi subiectul?
Sunt premiantă-n materie.
Dar uite!
Da, poate că ai dreptate.
Poate fac ceva cu ăsta.
Legat de tabloul din galerie...
Da, e în regulă. Nu trebuie să explici.
Ești o artistă talentată. Nu se cuvenea să-ți prezint eu lucrarea.
E tabloul tău.
Dacă vrei să-l dai jos, nu-mi ceri mie voie.
Știu.
Așadar...
Îl dau jos.
Bună, Charlotte!
- Ai pățit ceva? - Trebuie să-ți vorbesc.
Da, bineînțeles.
Tabloul anonim?
Îmi aparține, și am decis să îl dau jos.
Wyatt știe.
E al tău?
Charlotte, îmi place!
Are șanse mari să câștige concursul.
Precis vrei să faci asta?
Da, precis.
Bine.
Bine, dacă te răzgândești,
va trebui să îl înscrii din nou cu o cerere nouă.
Dar sub numele meu, da?
Bine punctat!
Înscrierile se închid în ziua premierilor, pe 23.
Charlotte!
Sper să prezinți o lucrare.
Ai talent cu carul.
Nu.
- Bună! - Salut!
Salut!
Vasăzică... cum merge?
E încă în lucru.
L-ai lăsat înăuntru pe masă.
Ai pierdut un apel...
de la Londra.
Mersi.
Deci, tu și Charlotte?
Da, i-am cerut părerea despre piesa mea de la festival.
Sigur.
Zău! Charlotte are o abordare inspirată a artei.
Spune-mi că nu e vorba doar de „abordarea inspirată a artei”.
- Sigur că da. - Bine.
E nostimă, e deosebită și e deșteaptă.
Poate-mi înțelege visurile mai bine ca mine!
Nu știu cum să mă apropii de ea.
Scoate-o la o întâlnire reală!
Fă Crăciunul cu ea. Nu prejudeca.
Dă-ți seama că ai timp berechet să te gândești la asta.
Deplasările mele dese nu lasă loc unor relații serioase.
Știi că mi-au distrus-o pe ultima.
Știu...
Dar oamenii abordează diferit lucrurile
și se schimbă pentru persoana aleasă.
Jobul meu nu se va schimba.
Fii deschis ideii, bine?
Apelul?
Da.
Londra.
Da, înțeleg, dar nu sunt în măsură să îți răspund acum.
Te voi suna eu.
Mersi pentru ofertă!
- Ei bine... - Care e faza?
Hotel Magnifique m-ar putea folosi.
Vor să comande desene pentru toate hotelurile lor.
Toate!
Pe puțin șase luni sau un an de lucru la Londra.
O căruță de bani?
Da.
Ca să vezi!
Ce ai să faci?
Vor să vin imediat după Crăciun.
Poftim?
Un lucru e sigur.
Momentul e prost.
Charlotte!
Ce faci aici?
Ai făcut noapte albă?
- L-ai dat jos. - Da, am văzut ceva în el.
Nu intenționam să-l termin. Doar să fac un lucru.
Nu am putut să mă opresc. Nu e gata încă.
M-a trimis mama ta să te scol.
- Da? - A vrut să te lase să dormi.
- Am pregătit totul. - Pesemne n-am auzit alarma.
E în regulă.
Îmi pare rău.
Nu, e în regulă.
Bine că te-ai întors! Începe să se aglomereze.
Ne ocupăm. Iau gogoșile de crab.
Bun, iau eu asta.
Scumpo, ăla e zahăr. Încerci ceva nou?
Nu. Am luat din greșeală...
Nu contează.
Charlotte, hai să facem o pauză. Ella, e-a ta bucătăria!
Bine?
- Scuze c-am întârziat. - Te-am lăsat să dormi.
Eram în atelier, pictam.
M-am simțit inspirată. Aveam nevoie de asta.
E vorba de Wyatt?
Poate. Da.
Dar e vorba și despre mine. Nu sunt încă gata să discut.
Bine, atunci...
știi că-s aici la nevoie.
Mersi, mamă. Sunt pregătită să mă întorc la gătit.
Bine.
E totul în regulă?
Aș vrea să știu.
Am încercat să o susțin, să-i las spațiu să respire.
Uite-o! E mai rătăcită ca oricând!
Crede-mă, e departe de a fi rătăcită.
Cred că își găsește calea.
Serios? Sper să fie așa.
Crede-mă!
Charlotte vrea doar să te facă mândră.
PROBA ÎMPODOBIRII BRADULUI
Bun-venit la prezentarea anuală a Festivalului de Artă de Crăciun!
Anul acesta, artiștii aleși vor împodobi brazi.
Priviți cum creează magia Crăciunului chiar sub ochii voștri!
Să înceapă festivitățile!
Te-ai întrecut pe sine anul ăsta, Patrick.
Galeria arată senzațional!
Și ador împodobitul pomilor.
Mulțumesc!
Lumea vorbește mult și despre mâncare.
Și afacerile merg bine datorită ție și fiicei mele.
Apropo de Charlotte,
aș vrea să-ți împărtășesc o idee.
Vrei să-mpodobești și acest pom?
- Se poate face pe calculator? - Termină!
Mă uit la arta de pe pereți.
Unele lucrări sunt chiar impresionante,
dar niciuna încă de la artista mea preferată.
Nu înseamnă că nu lucrez.
Datorită ție, îmi termin tabloul.
Minunat!
Eu, în schimb, tot nu știu ce să desenez.
Mi se pare foarte greu de crezut.
Pot cere ajutor de la artista preferată? Aș aprecia mult orice idee.
Atunci, știu locul perfect
care să te-ajute cu idei noi și să te înveselească puțin.
Ne întâlnim după ce termin aici?
Nu pot să refuz.
Perfect!
O iau pe-asta.
Ar trebui să vezi podoabele.
- Toate-s personale? - Da.
Fiecare notează un lucru pentru care e recunoscător an de an.
Ne amintește că nu trecem singuri prin viață.
Mai e și tradiția ca, în fiecare an, cuplurile să pună o podoabă comună.
Ai pus vreodată o podoabă cu cineva?
Da. Îl cheamă Jeff.
Nu voi mai pune altă podoabă cu el.
Ce s-a întâmplat?
Amândoi am crescut aici, iar el abia aștepta să plece.
Și eu trebuia să fiu aici.
A plecat acum câteva Crăciunuri.
- N-ai vrut niciodată să pleci? - Mama are nevoie de mine.
Mi-ar plăcea să văd ce podoabă ai pus anul ăsta.
Crezi că o poți găsi?
- Așa cred. - Bine.
Să ne uităm!
Mai cald.
Rece. Rece ca gheața!
SAVOARE
- „Savoare”? - Da, savoare. Asezonare.
Sunt recunoscătoare pentru tot ce am. Pentru savoarea adusă de fiecare.
Dacă înseamnă ceva, ai adăugat savoare în viața mea.
Și tu, în a mea.
Vizitatorilor li se permite să participe?
- Poți lua orice podoabă nereclamată. - Bine.
Te simți bine?
Da.
Minunat.
Bun.
„Crăciun în Bayside”?
M-a adus la prietenul David, mi-a dat ceva personal
și-s recunoscător.
Deci planul meu de a veni aici a mers?
- Mai bine decât ți-ai închipui. - Vrei să-mi spui?
Nu încă.
Și sunt recunoscător că mi te-a prezentat Crăciunul din Bayside.
E o tarabă cu o ciocolată caldă formidabilă.
Condu-mă!
Wyatt, ești acolo?
Am reușit!
Bună! Ți-ai băut cafeaua matinală.
Am terminat tabloul!
- E fantastic! - Abia așteptam să-l vezi.
Mi-l arăți pe-al tău?
Nu, încă nu.
O să întârzii, dar abia așteptam să-l vezi.
Îmi place.
- Ne vedem mai târziu? - Da, sigur.
Ura!
Bine c-ai venit!
Discutam cum să împrospătăm evenimentele
și m-am gândit, cu asemenea chefi fantastici în echipă,
ce-ar fi să facem mâine o zi de ornat fursecuri de Crăciun?
Să vadă familiile că arta poate fi și gustoasă.
Îmi place, dar voiam să vorbesc întâi cu tine.
Cât timp avem o zi de pregătire, cu mare plăcere.
O putem ține aici între prânz și cină?
Ai fi de acord?
- De parcă nu vrei să faci fursecuri! - Am deja idei.
Super! Dau sfară în țară și umplu locul cu lume.
Iau ingredientele. Știu exact cum să fac.
- Te însoțesc. - Bine!
Distrați-vă!
Mersi de înțelegere.
Știu. Va fi distractiv. Ador fursecurile de Crăciun
și va fi bine pentru restaurant.
L-ai putea invita pe Wyatt.
Mi-ai citit gândurile.
Ella a pregătit fursecurile. S-a simțit în elementul ei.
Va fi haios.
Atunci vin. N-aș rata lecția de fursecuri.
- Ai lucrat ceva azi? - Da.
Și mă simt foarte inspirat.
Bun.
Mâine avem o zi plină și am nevoie de somnul de frumusețe, deci...
N-ai nevoie.
Termină!
Nu m-aș gândi.
E ceva lume!
Ești gata?
O fac cu Ella. Nu m-aș încumeta s-o fac fără ea.
Și se pricepe mai bine decât mine. Nu știu cu ce să încep.
Ai putea începe prin a nu purta ingredientele.
Doamne! Mulțumesc.
E timpul să începem.
Te descurci.
Vă mulțumesc c-ați venit atâția!
Ce de familii superbe!
Azi vom decora fursecuri de Crăciun cu cea care e celebră în Bayside,
chef Charlotte Williams!
Bună!
Mi se va alătura specialista în deserturi, chef Ella.
Fiecare masă are fursecuri proaspete prin amabilitatea Ellei,
precum și culori de glazură și bomboane pe toate gusturile artistice.
Să începem cu fursecul pentru pomul de Crăciun.
Aveți toți câte unul?
Nu există mod greșit de a glazura un fursec, dar sunt câteva tehnici
pentru a crea ceva special.
Să învățăm să manipulăm glazura pentru a crea ace de brad.
Bine.
Ce s-a întâmplat?
Evenimentul se lungește și trebuie să servim cina.
Le-am zis că voi fi cel rău și îi voi da afară.
Nu vreau să vă cost bani.
Avem o sală de posibili clienți. Să vedem dacă vor să rămână la cină.
- Genial! - Jumătate de preț!
Să purcedem!
Bine.
Personalul de la Charlie's Kitchen
întreabă dacă rămâneți să luați cina la jumătate de preț.
Ce spuneți? Vă interesează?
Pregătesc cuptorul și sosurile.
Aduc eu restul.
Am luat meniurile.
Iar eu încep să aranjez mesele.
Personalul a văzut mulțimea.
- Par încântați. - Grozav!
Nu cred că am făcut cunoștință oficial.
Sunt Molly, mama lui Charlotte.
Sunt Wyatt, și văd de unde și-a moștenit frumusețea.
Poți să-l păstrezi!
Pot să ajut cu ceva?
Știi să speli vase? Tocmai ni s-a stricat mașina.
M-am apucat!
Îmi place când e casa plină.
- A fost grozav. - Obișnuiește-te cu asta!
Localul va fi iar plin la gala de mâine-seară.
Cred că ne descurcăm.
Mă bucur.
Șansa noastră de publicitate.
Ar merge o cafea înainte să încheiem seara?
- Cred că o merităm. - Te ajut eu.
Superbă seară!
Dar mai am mult de lucru când mă întorc la David.
Credeam că ești pe val?
Sunt. Dar vreau să fie perfect.
Bună, amândurora...
Am uitat să spun că vreau un espresso în plus la a mea.
Mă duc să întreb dacă mai vrea cineva ceva special.
Îmi place de el!
Și mie.
- Aș vrea să vorbim despre el. - Sunt convinsă că da.
Bine, înțeleg. Schimbăm subiectul.
Mai faci nopți albe pictând?
Nu, l-am terminat aseară, dar nu îl înscriu.
- Poftim? - Da.
I-am găsit o întrebuințare mai bună.
I-l voi dărui lui Wyatt de Crăciun.
Hai să le ducem cafelele!
Haide! Mă descurc.
Ella, Charlotte, odihniți-vă puțin. Mâine avem o zi mare.
- Wyatt, sper să ne vedem acolo? - N-aș lipsi.
Noi facem câțiva pași.
Noapte bună!
Te-ai întrecut pe sine pentru mine și familia mea.
Doar am spălat niște vase. Tu și Ella ați dus tot greul.
- Ai decis ce vei desena? - Cred că o să-ți placă.
Atâta spui? Vrei să mă faci să-ți smulg cu cleștele?
Ce este?
Îți pot spune că e mai bun decât speram.
- Bun. - Tu ai adăugat ce lipsea.
Serios? Ce?
Savoare.
Inspirația pe care doar tu o aduci.
Măi să fie!
Și?
Și ce?
Ce este? Ce desenezi?
Bun, înțeleg. Nu vorbești.
Charlotte, vreau să știi
că săptămâna asta am fost mai fericit cum de mult n-am mai fost.
Și eu.
Îmi trebuie roșul potrivit.
Roșu de Crăciun.
- Vorbești mult singură când pictezi? - Ce faci aici?
A zis Gabe să vin să-ți vorbesc.
De ce?
S-a săturat să-i tot zic ce griji îmi făceam pentru tine.
Are dreptate.
Încerc să te combin cu tipi de la faza cu Jeff
și mă tem că te-ai înamorat de unul care va pleca.
Și, știi, chiar pleacă.
Mi-a trecut și mie prin cap. Dar...
Dar ce?
Dar cred că într-adevăr e ceva între noi.
Și vreau să cred că ar vrea să rămână.
Iubito!
M-a făcut să pictez cum făceam la început.
E meritul lui!
E mai mult decât locul meu de basm.
E locul căruia îi aparțin.
Știu asta de destul de mult timp.
Puteai să-mi spui.
Chiar există alte nuanțe de roșu?
Ce caut eu e un roșu Rosa Corsa.
Un roșu de Crăciun viu, frumos, strălucitor.
E un nume ciudat.
Roșu de mașină sport.
- Să mă scuzi. - Am un tub pe undeva.
- Te ajut să-l cauți. - Stai!
Nu te rețin. Trebuie să ne pregătim de gală.
Da, dar să-ți găsim întâi roșul. Cum ziceai că-i spune?
Nu.
Amice... Mă duc la culcare. Vrei să-ți aduc ceva?
Nu, ai făcut destule deja.
Știi, te privesc cum lucrezi
și-mi amintesc de apartamentul din New York.
Wyatt nebunul lucrând până la miezul nopții.
Știi, chiar mă simt ca Wyatt nebunul.
Femeile pot să-ți facă așa ceva.
Da.
N-am cunoscut persoană mai drăguță ca ea.
Și am colindat mult.
S-ar putea spune că ți-ai găsit muza?
Cred că mai mult.
Măiculiță!
Ce tare!
N-arată rău, nu?
Superbă lucrare. Superbă!
Ce faci?
Rizotoul tău de dovlecei. Am pus câteva tușe de la mine.
Nu mi-a ieșit niciodată bine.
Eram mereu cu capul în nori și îl greșeam.
Nu te atrăgea, dar îmi place ideea.
În plus, a ieșit uimitor.
Uite, gustă!
E incredibil! Trebuie să-l servim diseară.
- Cu un piept de pui cu ierburi. - Avansăm?
Dezbăteam ce să servim la gală.
Și?
Rizotoul de dovlecei al Ellei cu pui cu ierburi e Crăciunul pe platou.
Al Ellei?
Serios?
Serios.
Ăsta e locul tău de basm.
Tu decizi. Ești chef principal.
Mă întorc la împodobit, ca să puteți găti.
Habar n-ai ce-nseamnă asta pentru mine!
Crede-mă. Știu bine.
Mulțumesc!
De te concentrezi, obții un pui delicios.
- Gătesc pui de la zece ani. - Și pictezi de la nouă.
- Trebuie să-i spui maică-tii. - Știu.
- Nu le deosebesc. - Asta-i ideea.
Am învățat de la cea mai bună. Ești o bucătăreasă grozavă.
Uneori, elevul își întrece profesorul.
Probleme?
Un e-mail de la amicul din Londra.
Își dublează oferta și îmi ia clasa întâi până la Londra
în a doua zi de Crăciun.
Va trebui să răspunzi.
Da,
știu.
GALA DE CRĂCIUN
Bună!
Nu-mi vine să cred că nu e nicio mutră posacă în sală.
În ritmul ăsta, vom fi în toate articolele și blogurile.
Oare vor vrea poza mea? Arăt bine?
Arăți superb.
Și, dacă nu-ți vor ei poza, o vreau eu.
Cred că am reușit.
N-a rămas bob de orez în farfurii.
Mulțumită ție. Ai decis corect.
Mersi!
Scuzați deranjul!
Mă duc la mama ta să văd dacă-i mai trebuie ceva.
Probabil că n-am ce să caut aici, dar trebuie să vorbesc cu tine.
Nu, mă bucur că ai venit. Sunt vase de spălat.
Sigur. Dă-mi un șorț!
Glumesc.
Avem ajutor, dar mă bucur că ești disponibil.
Din păcate, de asta am venit.
Am o lucrare la Londra după Crăciun
și voiam să fiu transparent cu tine.
Voiam să întreb și dacă ai vrea să...
Nu, e-n regulă. E-n regulă, ca...
Nu că nu mă așteptam la așa ceva.
Adică, e doar puțin mai
abrupt și direct decât mă așteptam.
Dar tu ești tu.
Ești nemaipomenit. Ești căutat.
Voi fi bine.
Sunt...
Sunt bine.
- Rămâi la concurs? - Charlotte!
Vor o poză cu noi trei.
Nu acum.
Mi-ai influențat enorm viața.
Îți mulțumesc.
Ce ai făcut?
Charlotte, stai!
Nu intenționam să te rănesc.
Nu m-ai lăsat să-ți spun tot.
Ai o viață nestatornică.
Eu am o viață așezată.
Ulei și apă.
- Nu e musai să fie. - Ba da, e.
O clipă, am visat că rămâi.
Lucrând de aici.
Nu trebuia.
Trebuia să știu.
Dar îți mulțumesc că m-ai învățat un lucru.
Ce anume?
- Că arta mea e deosebită. - Chiar e.
Și intenționez să o continui.
Asta încercam să-ți spun.
Poți veni cu mine.
La Londra?
Sper să accepți.
Ai putea s-o iei de la capăt ca artistă fără să te rețină nimic.
Wyatt, asta e casa mea.
Dar ești blocată aici și nu-ți place ce faci.
Ba nu.
A fi chef nu e viața mea.
M-ai ajutat să înțeleg asta.
Sunt artistă. Asta sunt.
Dar nu te pot însoți.
Dacă lucrarea de la Londra e visul pe care vrei să-l urmezi,
nu mă interpun în calea visurilor.
Știu ce importante sunt.
- Charlotte... - Adio, Wyatt!
Nu mă așteptam să te văd azi aici,
știi, după aseară.
Am vrut să-ți vorbesc, dar aveai ușa închisă.
Apreciez.
E preferatul meu,
dar mai ai în atelier câteva
care sunt de-a dreptul superbe.
Serios? Ai observat?
Bineînțeles că am observat!
Ești fiica mea. Ador tot ce faci.
Credeam că le consideri un hobby.
Așa am făcut.
Și regret nespus.
Vreau să-ți arăt ceva!
Pleci?
Da.
Am acceptat jobul din Londra. Am prins un zbor mai devreme.
Ce? Stai puțin!
Tu...
Stai... Pleci înainte de Crăciun?
Dar Charlotte? Și concursul?
Concursul?
Am început s-o fac pentru mine. Am ajuns s-o fac pentru ea, iar...
acum a plecat.
A plecat? Stai... Ce s-a întâmplat?
I-am spus despre Londra.
Ascultă, când ai ajuns aici,
mi te plângeai că simți că arta ta devenise...
o afacere generată de calculator.
Nu erai fericit în plan artistic.
Dar te-am urmărit de când ai ajuns aici.
Când lucrai la ăsta, zâmbeai.
La naiba, chiar și când nu lucrai la el, tot zâmbeai.
Știi de ce? Nu, îți zic eu de ce.
Nu datorită artei.
Ci datorită ei.
- Am rugat-o să vină cu mine. - Grozav.
A refuzat.
Și ți-a spus de ce a refuzat?
Asta e casa ei.
Aici vrea să fie.
Uneori, trebuie să învățăm să nu ne stăm în cale, Wyatt.
Să îmbrățișăm lucrurile care ne fac fericiți.
Da? Restul vine de la sine.
Am încercat.
- Mulțumesc pentru tot. - Desigur.
M-am bucurat să te revăd.
Vino!
Acum,
mai bine plec până nu...
Nu știu.
Încă un lucru!
Te rog să i-l dai.
La revedere!
Așteaptă! Ce trebuie să...
fac cu el?
Stai, ai...
Ăsta e tabloul neterminat de care vorbesc toți?
Și l-am aruncat la gunoi. Și mă bucur că am făcut-o.
E spectaculos!
Ai un talent aparte.
Nu pot să particip cu el.
Nu vreau.
O să i-l dau lui Wyatt de Crăciun.
Așa că am pictat altul.
Se numește „Crăciun la Charlie's”.
Scumpo, e splendid!
Mamă.
Nu pot fi și pictoriță, și chef.
Crede-mă, am încercat.
Îmi pare rău dacă presiunea conducerii restaurantului
te-a făcut să simți că n-ai voie să-ți urmezi visurile.
Nu regret absolut nicio clipă.
E moștenirea familiei.
Restaurantul va fi bine.
Și eu voi fi bine.
Ce-mi doresc cel mai mult e ca fata mea să facă ce-i place.
Acum,
sper că participi cu ăsta.
Cu siguranță că da.
Și țin mult să vii la decernarea premiilor.
Să mă susții.
Bun, merg să-mi limpezesc gândurile.
Merg la pomul de Crăciun să mai pun o podoabă.
Îmi pare rău de Wyatt.
E trist, dar sunt un om mai bun acum că l-am cunoscut.
Și mă bucur.
SAVOARE
Charlotte!
David, bună! Pui o podoabă, frumos!
Nu.
Wyatt l-a lăsat la mine. L-am adus să ți-l arăt.
Îți este mai mult decât recunoscător.
Desenul pe care l-a făcut pentru concurs...
trebuie să-l vezi.
Unde e?
L-a lăsat la mine acasă.
Credeam că îmi găsisem făgașul până să apară aici.
Dar mi-am lăsat serviciul și îmi dedic viața picturii.
El mi-a dăruit asta.
E incredibil!
Pot să-ți arăt ce i-ai dăruit tu?
Ce mai așteptăm?
- Minunat! - O clipă!
N-o să răsară de undeva, nu?
Nu.
Nu, a plecat.
A plecat de tot?
Credeam că rămâne măcar la concurs.
Nu, a plecat.
Dar...
nu în întregime.
Voia să fie al tău.
Nu știam.
David, nu pot să-l accept.
De ce nu?
Atunci când îl voi privi, doar...
îmi voi aminti că a plecat.
Știi,
a spus că ești muza lui.
Mulțumesc.
Mă bucur că l-am văzut.
Mersi din nou. Crăciun fericit!
Crăciun fericit, Charlotte.
Fix omul pe care îl caut!
Bună! Voiam să verific dacă-s toate la loc după gala de-aseară.
Ella, ce m-aș face fără tine?
Ce m-aș face eu fără toate astea?
Ești neclintită de când ai ajuns aici.
E timpul să fii recompensată cum meriți.
Charlotte a decis să continue cu pictura,
iar eu caut un nou chef principal.
Ești fix ce îi trebuie restaurantului. Postul e-al tău dacă îl vrei.
Da! Doar... Credeam că e un post pe care vrei să-l păstrezi în familie.
Nu te consideri din familie?
Glumești?
Ia-ți sacoul.
Trebuie să pregătim ceremonia de premiere la cererea lui Charlotte.
Dar pregătirea cinei?
Acum ai subordonați. Știu ce să facă.
Ne întoarcem până să vină primul client.
Mulțumesc!
CEREMONIE DE PREMIERE
Mă bucur că te-ai răzgândit.
E superb.
Am sunat la Londra.
Am refuzat jobul.
Serios?
Categoric.
Îmi place.
- E uimitor. - De asta n-am putut pleca.
De asta l-am desenat.
Nu mi te pot scoate din cap.
Nici eu pe tine.
Iar acesta...
Acesta de-aici.
E inima ta pe pânză.
Ești menită artei.
La fel și tu.
GALERIA DE ARTĂ BAYSIDE CEREMONIA DE PREMIERE
Charlotte și Wyatt? Credeam...
- E ceva în neregulă? - Se pare că nu.
Am multe întrebări, dar știu că nu sunt oportune acum.
Mă duc să admir arta.
Am stat și m-am gândit.
Cred că ar fi în avantajul tuturor dacă Charlie's Kitchen
ar deveni furnizorul oficial al festivalului de acum înainte.
Ar trebui să colaborăm strâns, firește.
O cunosc pe patroana restaurantului.
Poate vrei să iei cina cu ea acolo cândva.
Mi-ar face mare plăcere.
Era visul familiei mele să facă din Charlie's Kitchen inima comunității.
Ca oricine îi trece pragul să se simtă acasă.
Orice voi face în viață, oriunde voi merge,
Charlie's Kitchen va avea mereu un loc special în inima mea.
Nu te-au întrebat nimic fiindcă știu că ai câștigat.
Mai vedem.
Câte tablouri neterminate ai care nu atârnă în restaurant?
Care aș vrea să fie văzute? Peste vreo 12?
Atunci ai cât pentru o expoziție proprie.
N-ai fi fericită? Îl cunosc pe patron.
Ar fi un vis împlinit.
Dar tu? Ne-am putea expune arta împreună.
Ei bine,
tu ești visul meu împlinit.
Dar mi-ar plăcea.
Avem rezultatele!
În regulă,
până să anunț câștigătorul,
vreau să mulțumesc personalului de la Charlie's Kitchen
care s-a zbătut pentru noi în săptămâna Crăciunului.
Să le oferim un ropot de aplauze!
Acum, fără să mă mai lungesc,
câștigătorul concursului de artă de Crăciun din acest an e...
cu o lucrare personală remarcabilă...
premiul îi revine lui...
Charlotte Williams!
- Eram sigură că vei câștiga. - Nu m-am înscris cu desenul.
E prea personal.
În plus, e al tău, nu-l pot înscrie eu.
Nu știu ce să spun.
Eu știu.
Mulțumesc pentru savoarea dată vieții mele!
Bine, ai câștigat.
Știu.
Te am pe tine.
Crăciun fericit, Charlotte!
Crăciun fericit, Wyatt!
SFÂRȘIT
Subtitrarea: Andrei Albu