Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EN JUL I KUNSTENS TEGN
ANERKJENNELSESBEVIS BESTE VALG
BESTE RESTAURANT
VINNER ÅRETS BESTE
ÅPNING
KOKK CHARLOTTE WILLIAMS FORTSETTER SIN FARS ARV
Begynner du tidlig på lunsjen?
Nei, jeg jobber med noe nytt. Smørvalnøtt-squash-risotto til jul.
Det høres deilig ut.
Jeg prøvde det i går kveld, men mengdene ble feil.
- Jeg blir distrahert. - Av hva?
Jeg er halvveis gjennom et maleri og fullførte det i hodet.
Du kan ikke la maleriet forårsake ødelagt mat.
- Akkurat. - Kan du fikse noe frokost til oss kjapt?
Tror du at du kan lage din fars eggerøre med røkelaks?
Jeg kan det. Men ikke like bra som ham.
Jo, det kan du.
Faren din ville vært stolt over at du har gjort restauranten til din egen.
Da blir det røkelaks.
Du bør male et bilde av deg selv til å ha ved det av faren din.
Jeg tror ikke det.
Jeg ville ikke at du skulle sette opp bildet av meg. Jeg er ikke som pappa.
Og det er tydelig at kundene er enige.
Slutt.
Det blir stadig bedre, og julen er alltid bra for oss.
Jeg må dra til byen og møte Ella for å ordne noe.
- Jeg er tilbake til lunsj. - Kom tilbake til Ellas skift.
Staben kan ta seg av kjøkkenet til lunsj. Ha det gøy.
Takk.
Hvorfor er vi her?
Det er lykkestedet mitt.
Går det bra? Veggene er tomme.
Kan du ikke føle at kunstneren skaper kunst til konkurransen?
Hvis du sier det, så.
Du elsker å lage retter. Det er kunsten din.
Jeg liker jo også det, men...
- Synes du jeg er en god kokk? - Fantastisk.
Så hvorfor er dette lykkestedet mitt?
Fordi du har en malers sjel.
En malers sjel?
Jeg så det i en film, men det passet.
- Så hvor er ditt lykkested? - Du vet, restauranten.
Den dagen du flyttet meg fra desserter til soussjef
var den nest beste dagen i mitt liv.
Mannen din er nok glad for å høre at han slo soussjef.
Gabe støtter drømmene mine.
Du trenger en sånn.
Etter katastrofen Jeff klarer jeg meg alene.
Og jeg har mye på gang. Jeg begynte å male igjen.
I så fall...
...må du sende inn noe til kunstfestivalen.
- Det er derfor vi er her. - Anse meg som sjokkert.
Jeg tok over restauranten for et år siden, mamma sa at den kommer seg.
Så jeg tenkte: "Hvorfor ikke?"
Lurer du på hva som hadde skjedd
om du begynte på kunstskole etter avgangseksamen
heller enn å bli på restauranten?
Charlies kjøkken er ikke bare en restaurant, men familiens livsnerve.
Jeg kunne aldri ha forlatt den. Særlig nå.
Hvis du vil ha støtte, tror jeg du kan vinne kunstkonkurransen.
Kom igjen! Du vet det er sant.
- Jeg startet på noe. Veldig juleaktig. - Vent. Jeg har en bedre idé.
Du kan male meg. Jeg er veldig søt i juleantrekk.
Da vinner jeg.
God idé. Du skulle ha sagt det for noen dager siden.
- Jeg har gode ideer. - Ja.
Bank, bank.
David.
Du skulle ringe meg når du ankom, så jeg kunne hente deg.
Jeg tok en delebil. Lettere enn å plage deg.
Godt å se deg.
Det er fantastisk at du er her i julen.
En dobbel seier for meg.
Jeg får se din nye bolig og tilbringe ferien med deg.
- Bayside er veldig ulikt New York. - Ja. Og det er akkurat slik vi liker det.
Jeg håper at garasjestemningen er greit for deg.
- Å. - Og jeg håper at dette funker.
Det er ulikt det du er vant til, men...
Jeg begynte i en garasje. Jeg har ett bilde til å fullføre,
- så er jeg din til neste selskap ringer. - Herlig. Å, hei!
Jeg har faktisk beholdt det gamle tegnebordet fra New York.
Og ikke bekymre deg.
Ditt originale mesterverk er fortsatt intakt.
Jøss.
Se på det.
- En steinalderhuletegning. - Vent. Dette er en Wyatt Graham-original.
Hvor mye kan jeg få for den?
Alle originalene mine er datagenererte nå, så...
Med mindre vi finner en hotellobby dette fungerer i,
tror jeg ingen vil være interessert. Men nok om meg. Kom.
Ikke akkurat.
Cheryl vil trenge mye mer, og hun vil definitivt spørre om Michelle.
Og jeg skal si det jeg sier til alle andre.
Hun ville slå seg til ro. Jeg var ikke klar.
- Er du ikke klar for å slutte å reise? - Jeg elsker stedene jeg drar til. Men...
Jeg er ikke kunstnerisk tilfredsstilt.
Jeg brukte blyanter til tegninger, og nå er alt datagenerert.
Det mangler et menneskelig element i det ferdige produktet.
Jeg forstår.
Så...
- Jeg har gjort noe. - Kom igjen. Hva gjorde du?
Jeg har meldt deg på julekunstfestivalen.
Så gjør noe med det eller bli sint på meg.
Eller kanskje...
Kanskje takke deg.
Hva er venner til for?
Konkurransen har juletema.
Jeg tenkte at du kunne sende inn dette, så slipper du å lage noe nytt.
Nei. Det er mye å bearbeide, men jeg elsker en utfordring.
Og det kan være gøy.
- Greit. - Jeg trenger utstyr.
Jeg ordner det. Det er en butikk i sentrum.
- Perfekt. - La oss spise. Kom.
Jeg fikser det.
BAYSIDE JULEKUNSTFESTIVAL
CHARLIES KJØKKEN
Velkommen tilbake.
Jeg kom for å slippe av Ella. Jeg glemte arbeidsskoene, så jeg må hjem.
- Beklager. - Det går bra.
- Ok. - Skynd deg tilbake.
- Hei, Patrick. - Charlotte, jeg er glad for å se deg.
- Jeg har et spørsmål. - Hva skjer?
Et problem i julefestivalplanleggingen.
Er det en sjanse for at Charlies kjøkken kan bli vår offisielle restaurant?
Hva skjedde?
Jeg trodde at Home Cooking gjorde det hvert år.
Brenda skadet ryggen. Hun er ute i minst to uker.
Noen må redde meg, jeg tenkte på deg først.
Takk for det, men...
Ikke alle arrangementene trenger mat. Bare tre.
Åpningsfesten, julekunstfestivalutstillingen
og julegallaen.
Jeg elsker festivalen, men åpningen er i morgen.
Jeg er takknemlig for alt du kan gjøre. Det trenger ikke være fancy. Jeg...
Jeg har ingen andre jeg stoler på på så kort varsel.
Ja. Jeg er sikker på at moren min vil elske publisitet for restauranten.
Takk. Du aner ikke hvor mye dette betyr.
Du redder dagen.
- Er moren din bak? - Ja. Si at jeg sa ja.
Takk, Charlotte.
Nei.
DAGENS SPESIALITETER
Hei, hva gjør du?
Jeg fikser bildet.
- Kan ikke ha en ødelagt julenisse til jul. - Å, virkelig?
Ja, den som tegnet den er ganske flink.
- Ganske flink? - Absolutt.
- Er det noe du ville gjort annerledes? - Kanskje satt et juletre her i bakgrunnen?
- Jeg foretrekker en slede. - Ja, men folk forventer en slede.
- Og jeg får pyntet treet. - Du?
Tavlen min, dekorasjonene mine.
Jeg kan la deg tegne et tre, for jeg kan viske det ut.
- Og du er? - Den temmelig flinke kunstneren.
I så fall tar jeg bare treet.
Ok, Rembrandt, men hvis du ødelegger det, må du stå til ansvar for eieren.
Som jeg antar er deg.
Jepp.
Jeg er villig til å ta sjansen.
Hei, kunstneren jobber.
Tavlen min.
Ok.
Din tur.
Kunstneren jobber.
Ok. Du er bedre enn ganske flink.
- Du også. - Takk.
- Og det er du? - Wyatt.
Charlotte.
Er restauranten din bra?
Ja. Jeg er også kjøkkensjef. Du er invitert til å smake.
Høres bra ut. Jeg smaker gjerne.
Nå er jeg på vei til håndverksbutikken, men...
dette var gøy.
- Vi sees, Charlotte. - Håper det.
- God jul. - God jul.
Greit, sko.
Et kjapt siste strøk.
Hei, Ella.
Hei, kommer du tilbake snart?
Ja. Jeg kommer straks. Unnskyld.
Godt å se dere igjen. God jul.
- Lagde du skoene? - Beklager, jeg ble distrahert.
Med å male?
Moren din har noen store nyheter.
- Jeg vet om det. - Blir jeg forfremmet?
- Er jeg sjefen din nå? - Du ble forfremmet allerede.
- Jeg er utålmodig. - Ikke ønsk for mye.
Mammas nyhet vil teste matlagingsevnene dine.
Ja. Bra. Det er nyheter jeg vil høre.
Kunstfestivalen trenger mat, vi har blitt bedt om å redde dem.
- Jeg trodde... - Brenda skadet ryggen.
Så blir julegallaen her?
Ja, den 22. Pluss to arrangementer til.
Gallaen betyr utenbys journalister, artikler, blogger.
Folk over hele landet vil se dem.
- Dette kan sette oss på kartet. - Kan være fint.
Vi må kjøre på.
Åpningsfesten er i morgen.
Så vi møtes her i morgen.
Tidlig.
Og inntil videre, la oss begynne med middagsrushet.
Jeg fikk ikke sove. Jeg så lyset på. Hvorfor er du fortsatt oppe?
- Jeg slapper av og leker meg. - Ikke vær våken hele natten.
Jeg er bekymret for i morgen. Du må være pigg.
Det går fint.
Beklager. Jeg mener ikke å presse deg,
men kan dette prosjektet vente til i morgen?
- Ja. - Eller etter festivalen?
Absolutt.
Det ville vært bedre. Ok.
Takk. Jeg regner med deg.
Selvsagt. Du kan alltid regne med meg.
God natt.
GRATIS JULEPYNT
Hva har du der?
Gratis julepynt. Hvem liker ikke "gratis"?
Folk her gir alt for julen.
Jeg la merke til det.
Hva er dette?
Bare noe som lå ved esken, jeg tror noen kastet det.
Nei, dette er halvferdig.
Bare kast det, da.
Jeg tror ikke det.
- Vil du beholde det? - Ja.
Ok.
- Går det bra med alt ekstraarbeidet? - Hvorfor ikke?
Jeg tenkte at det ble for mye med maleriet også.
- Hvordan skal du klare begge? - Ikke bekymre deg for meg.
- Restauranten har all min oppmerksomhet. - Har du sendt det inn?
Nei, jeg kastet det.
Hva gjorde du?
Du trenger meg. Moren min trenger meg.
Alle trenger meg.
- Det er best sånn. - Nei da. Kom igjen.
Selv om jeg elsker å male,
så jeg hvor overveldet mamma var i går kveld.
Hvis hun ikke får sove, er det alvorlig. Så jobb foran hobbyer, ikke sant?
Jeg vil ikke at du skal gjøre noe du vil angre på.
Nei, det er best slik.
ÅPNINGSGALLA
Se hvem det er.
Hei. For en fin overraskelse.
- Tilbyr du karikaturer? - Nei.
Gjerne det.
Takk.
Det smaker bra.
Vet du hva annet som er bra? Det maleriet.
"UTEN TITTEL" AV ANONYM
ÅPNINGSGALLA
Går det bra? Det ser ut som om du har sett et spøkelse.
- Verre. - Hva skjedde?
Ingenting. Jeg hallusinerte bare.
Jeg håper at jeg hallusinerte.
Jeg forstår.
Å se alle andres kunstverk er ikke lett.
Neste år blir året ditt, ok?
Vi bør servere mat igjen.
Vil du ha mer vin?
Nei, takk.
Går det bra? Gjorde jeg deg opprørt? Du forsvant bare.
Du er Wyatt Graham, bygningskunstneren?
Har du hørt om meg?
Jeg har en salongbordbok om arbeidet ditt.
Du må like hotellobbyer.
Jeg liker kunst.
Jeg også.
Jeg synes det er rart
at den eneste kunsten med navnet ditt på ikke er din.
Jeg prøver ikke å ta æren fra noen. Jeg sender inn mitt eget verk.
Jeg elsker bare det som er her. Du vet vel ikke hvem kunstneren er?
Jo. Og du burde ta det ned.
Hvis kunstneren sier det selv, gjør jeg det.
La oss bare si at kunstneren kastet det av en grunn.
Jeg forstår ikke hva som får en kunstner til å kaste et slikt verk.
Det gjør jeg.
Selv halvferdig er det ikke noe lignende her. Alle snakker om det.
Det er bedre om de snakker om maten.
Unnskyld meg.
Charlotte, vi gjør et godt inntrykk der ute.
Alle elsker maten.
Takket være deg og Ella.
Det er jobben, mamma.
- Det er mitt eneste fokus nå. - Derfor er du best.
God natt. Takk for at dere kom.
Jeg tror vi klarte det.
- Maten var ganske perfekt. - Å, takk.
- Jeg må si at du ser fantastisk ut. - Slutt.
Det er en stund siden jeg har pyntet meg sånn.
Da må jeg arrangere flere av disse.
Kommer du til Julefarger-arrangementet i morgen?
Jeg planla ikke det. Charlotte er kunstneren. Jeg er regnskapsjenta.
Det var synd.
Det er en mulighet til å promotere restauranten.
Mange utenbysfra som aldri har hørt om Charlies kjøkken.
Du har et poeng.
Tenk på det.
Jeg tenker.
Jeg håper vi sees i morgen, Molly. God natt.
Hva var det?
- Han vil at jeg skal dra til Julefarger. - Virkelig? Du burde dra.
Jeg promoterer restauranten om jeg tar med litt av vår kryddersider.
Det funker. Forretninger og litt fornøyelser.
- Bare forretninger. - Om du sier det.
Ok, Wyatt.
Hva tegner vi?
Hei.
Vi åpner ikke før om en time.
Jeg gikk en tur og tenkte "forsoning".
Jeg tror jeg ga deg feil inntrykk av hvorfor jeg hengte opp maleriet.
- Jeg lytter. - Jeg prøvde ikke å ta æren fra kunstneren.
Jeg prøvde å gi oppmerksomhet til kunsten som talte til meg.
Fint, men hva om kunstneren ikke er interessert i å vise kunsten?
Rimelig spørsmål, men hvorfor ikke?
Det er komplisert.
Det er noen offentlige malerigreier i dag.
Vil du bli med meg? Jeg er ikke mye til maler, kanskje du kan gi meg tips.
Jeg skal tenke på det.
Kan ikke be om mer. Jeg drar dit tidlig og sparer en plass til deg. I tilfelle.
Har den mystiske mannen du hang med på gallaen i går fulgt deg hit?
Han heter Wyatt. Han er en kjent kunstner.
Han virker som en interessant fyr, men...
Men hva?
Vi har noe uoppgjort.
Som det uferdige maleriet som henger på galleriet?
Jeg kjenner igjen stilen din.
Bare du og nå Wyatt vet det.
- Jeg visste du ikke ville kaste det. - Men jeg gjorde det.
Jeg vet ikke hvordan han fikk tak i det.
Jeg ser ikke problemet. Basert på det jeg hørte, kan du vinne.
Det er halvferdig. Jeg vil ikke at noen skal se det slik.
Og med restaurantansvaret rekker jeg ikke fullføre det uansett.
- Jeg skal ta det ned. - Du hadde en sjanse til det i går.
Folk snakket sammen, og jeg ville ikke...
Ta det ned.
Det gjør jeg nå.
Jeg synes du burde ta imot kunstnermannens invitasjon,
selv om det er for å si at du vil ha maleriet tilbake.
Kan jeg få vite mer om ham?
Det er ikke noe å si.
- Si at du ikke vil vite mer om ham. - Jeg vet alt om ham.
Jeg vet hva han jobber med. Jeg kjenner til karrieren hans.
Jeg kjenner ham ikke personlig.
Du må ville vite mer, for du snakker i sirkler.
Ok, jeg drar hvis det gjør deg glad, men bare for å si at jeg tar ned maleriet.
Nettopp. Ja.
Bare av den grunnen.
Bare det.
Ikke verst.
Jeg syntes jeg hørte deg komme inn. Hva gjør du hjemme kledd slik?
Ella tar seg av kjøkkenet, så jeg drar til Julefarger.
Du er en god datter.
Jeg trenger hjelp med sideren.
Jeg hjelper gjerne. Jeg tar meg av sideren.
Hvis du ser så bra ut,
bør jeg også ta meg sammen.
Patrick vil nok like det.
Jeg tenkte aldri på ham.
- Særlig. - Å, du...
JULEFARGER BAYSIDE BÅTMUSEUM
Charlies kjøkkens sider?
Nyt den.
Så invitasjonen min var for uimotståelig.
Du var heldig.
Jeg jobbet.
Det er et fint sted å jobbe. Jeg elsker båtene.
Det er et utendørs båtmuseum. En del av byens historie.
Stasjonen din ser ut som den klarer seg selv. Hvorfor ikke bli med meg å male?
Jeg burde bli her.
Folk klarer nok å fylle egne kopper.
- Ok, luring. Kom igjen. - Greit.
Jeg må advare deg, en pensel er veldig ulikt en blyant.
VARM EPLESIDER
- Klar for timen? - Det er jeg.
Vent, den blir til en akvarell.
- Ja, det kan gå. - Ja.
Greit, litt grønt.
Grønt.
Greit.
Nei.
Hold den sånn.
- Ja. - Nesten som en blyant.
- På en måte. - Greit.
La penselen gjøre jobben.
- Vent. - Hvordan er det?
- Her, la meg... - Greit.
Lukk øynene dine.
Bare føl det.
Ja! Du klarer det.
Hei, du kom.
Det gjorde jeg.
De liker virkelig sideren vår.
Mange har kommet og gått i dag.
Jeg så mange her, så det er bra.
Takk for at du inviterte oss til dette.
Du bør gå og se på Charlottes maleri.
Hun er et talent.
Hun liker å male.
Det er en god utblåsning for henne.
Det har vært gøy å tilbringe denne høytidsstunden med deg.
Jeg er enig.
- Så hvilken storby bor du i? - Hvorfor tror du jeg er fra en storby?
Virkelig?
Greit, New York,
men jeg reiser så mye at jeg knapt kan si jeg bor der.
- Hvorfor kom du til Bayside? - For å besøke min venn David.
Han oppmuntret meg til å delta i konkurransen.
Delta med en annens verk, mener du?
Jeg skal være med. Jeg har bare ikke funnet ut hva jeg vil tegne.
Bayside har vakre bygninger.
Jeg er lei av bygningstegninger.
Jeg liker dem. De er så presise, så...
Tørre? Uten følelser?
- Blir du rørt? - Ja. Jeg elsker dem.
Jeg syntes alltid at de var kalde.
Jeg vil gi varme og liv til verkene mine. Som ditt verk.
Selv halvveis malt viser verket ditt mye mer enn mitt.
Nei, men takk.
Men jeg vet hva du mener.
Folk har diktert hva jeg skaper for dem. Jeg vil skape noe for meg selv.
Det er ikke noe mer inspirerende enn Bayside i julen.
Jeg står først i køen for å se bidraget ditt.
Virkelig?
Ok. Hva med deg?
Du er en talentfull kunstner. Hvorfor jobber du som kokk?
Noen ganger er det viktigst å være der for familien.
Hvis noen bare hadde forstått verdien av å jakte på drømmene sine.
Du drømmer om du tror det blir ferdig i dag.
- Mer maling, mindre prat. - Ok.
Charlotte, det er så pent.
Takk.
Ok. Vær ærlig.
Ok.
Det er bra.
Morgendagens arrangement er Kringles kunst i galleriet.
Du kan ha en blyantdemonstrasjon. Prøve noen ideer på folk der.
De vil sikkert se deg jobbe.
Seriøst?
- Jeg har ikke tegnet med blyant på lenge. - Du kan det. Patrick ville elsket det.
Kommer du?
Kanskje. Etter jobb.
Jeg skal minne deg på det.
- Jeg tror jeg skal brenne dette nå. - Nei!
Jo.
- Sees vi på Kringles kunst? - I morgen. Ha det.
Ha det.
- Han ser bra ut. - Wyatt?
Å, han har et navn.
Ja. Han vet mitt også.
Det er en god start.
Jeg er så glad for at du møter noen igjen.
Det er veldig fint.
- Hei. - Hei.
Jeg tenkte jeg skulle legge til mer juleglede her
for å få kreativiteten i gang.
Herlig.
- Fisket opp et nytt maleri fra søpla? - Nei, dette er mitt.
Men du hadde bind for øynene?
Jeg hadde øynene lukket en stund, men jeg er ingen maler.
La meg se. Ok.
Så hvorfor malte du dette?
Har du og Cheryl spist middag?
Jeg tenkte på takeaway fra Charlies kjøkken.
Det er god mat.
Ja. Og mellom deg og meg, kokken viste seg å være
skaperen av maleriet du fant.
Jeg liker retningen dette tar.
- Så, kokk? - Ja.
Skal du dit for å spise, eller skal du treffe henne?
Begge deler.
- Hallo. - Hei.
- Er det for sent å bestille før stengetid? - Selvsagt ikke, men vi må prate. Sett deg.
Unnskyld. Har vi møttes?
Nei. Jeg heter Ella.
Jeg er Charlottes beste venn, og hun er ikke her nå, noe som er bra for oss.
Jeg vet ikke hvordan du endte med Charlottes maleri,
men du syntes åpenbart det var noe spesielt
- om du sendte det til festivalen. - Ja, hun har sjeldent talent.
Og hun bestemte seg for å delta i konkurransen i år
helt til du stoppet henne.
Jeg visste ikke det, men hun kastet også maleriet.
Ja, det er det, men jeg skulle få henne til å delta igjen.
Det blir vanskeligere nå med det halvferdige maleriet der.
Hva foreslår du?
La henne ta det ned hvis det er det hun vil gjøre.
Jeg kunne trengt flere venner som deg.
Jeg er glad du forstår. Jeg elsker Charlotte.
- Jeg liker henne også. - Jeg trodde det.
Spise her eller ta med?
Ta med?
Ta med.
Hei.
Jeg tenkte på gallaen.
Vi må virkelig skinne, gi vårt beste.
Så jeg tenkte jul, noe nytt, smørvalnøtt-squash-risotto.
Sikker på at du vil gjøre noe nytt i stedet for det vi vet kundene elsker?
Hundre prosent.
Skatt?
Hva skjer?
Det er bare mye.
Mitt ansvar her, som er prioriteten min.
Jeg tilbringer også tid med en mann som skal dra fra byen.
Og jeg har motstridende følelser. Og jeg vil uttrykke meg gjennom maleriene mine.
Jeg føler meg bare...
- Overveldet. - Tror du ikke jeg klarer det?
Jeg tror ikke noen klarer dette.
Det er julesesong, restauranten gjør det bedre, festivalen...
Og du må treffe den mannen igjen før han drar.
Når det gjelder maling, når dette er over, finner du nok tid til det.
Ja, kanskje jeg kan det.
Ok. Nå vil jeg smake på risottoen.
Ja, ikke denne, for den brente seg mens vi snakket.
Greit.
Ok, jeg skal gå.
BAYSIDE KUNSTGALLERI
- Hei. Fint at du er her. - Beklager at jeg ikke så utstillingen.
Vi hadde lunsjservering senere enn vanlig.
Jeg liker det.
- Ja, jeg sparte den siste delen til deg. - Meg?
Du viste meg penselteknikk.
Det minste jeg kan gjøre er å vise deg blyantteknikk.
Ok. Hva skal jeg gjøre?
Vel, nissen ville ikke vært komplett uten beltet.
Du trenger bare å gjøre linjene mørkere.
Flott. Bare lukk øynene og føl det.
Flott.
Jeg må innrømme at å bruke blyant er forskjellig fra å bruke pensel.
Det føles godt å tegne igjen.
Kan jeg be om en tjeneste?
Ja visst.
Jeg har satt sammen prøver til bidraget mitt,
og jeg håpet at du kunne se på dem. Jeg trenger en ærlig mening.
- Det vil jeg gjerne. - Virkelig?
Så flott.
- La oss gjøre det. - Ok.
Jøss.
Dette er arbeidsstedet mitt.
Hei. Jeg syntes jeg så dere komme inn.
Du må være David?
- Ja. - Jeg er Charlotte.
Hyggelig.
Du er kokken fra Charlies kjøkken.
Ja.
Jeg elsker deres grillede reker. De er best.
Takk.
Ja, og takk til deg, forresten.
Jeg hører at du er grunnen til at han har tegnet igjen.
Jeg foreslo det. Han gjorde resten.
Jeg må til butikken, så... Det var hyggelig å hilse på deg.
Vi sees senere.
Trolig vennen jeg har hatt lengst. Holder meg på bakken. Flyttet akkurat hit.
Han blir her en stund. Folk som flytter hit, drar ikke.
Godt å vite.
Jeg begynte å tegne ting som vekket interessen min.
Hva har de til felles?
Jeg vet ærlig talt ikke.
Du sa at du reiser mye i jobben,
kanskje bidraget ditt kan handle om steder du har besøkt?
Jeg får ikke utforske mye på jobb. Så fort jeg er ferdig, er det neste sted.
Min mors favorittstol.
Hun satt i den hver jul mens vi åpnet gaver.
Jeg liker den.
Denne platespilleren er kul.
Moren min var en sangerinne med en stor karriere.
Hun reiste over hele landet, hun opptrådte på Carnegie Hall til og med.
Det traff hun faren min. Han var i orkesteret.
Så, arvet du noen av deres musikalske evner?
Jeg kan klappe til de fleste sanger.
- Fikk du reise med dem? - Nei.
Da jeg ble født,
underviste de på et universitet, det var alt. Sluttet å turnere.
- Tror du de angret? - Ja.
Jeg vet ikke. Det hadde jeg gjort. Jeg elsker karrieren min.
Du sa du ikke var fornøyd.
Kanskje det var feil ordvalg.
Mer at jeg ikke er tilfredsstilt.
Jeg vil heller tegne for hånd.
I stedet bruker jeg en datamaskin til å skape
arkitekturen for firmahovedkvarter eller hoteller.
Og de betaler meg.
Bedre enn en vanlig jobb.
Som å være kokk.
Jeg mente det ikke sånn.
- Matlaging er en kunstform, ikke sant? - Ja visst.
Det kan det være. For meg er det en jobb.
Derfor bør du male i stedet for å lage mat.
Lett for deg å si, verdensomreisende kunstner.
Jeg kan neppe gjøre det du gjør. Ingenting gir meg ro som å være hjemme,
spesielt i julen.
Ja.
Jeg er enig i det, derfor er jeg her.
For å feire julen med David og med nye folk.
Jeg tror ikke dette er så tilfeldig.
Du har vel en historie om hvordan hver av dem
var en del av hjemmet ditt i oppveksten. Som gyngestolen?
Har noen sagt at du er flink til å endre tema?
Jeg har speidermerke i det.
Men se.
Kanskje du har rett.
- Kanskje jeg kan gjøre noe med dette. - Angående maleriet i galleriet.
Ja, det går bra. Du trenger ikke å forklare.
Du er en talentfull kunstner. Jeg skulle ikke sendt inn verket ditt.
Det er maleriet ditt. Du trenger ikke min tillatelse for å ta det ned.
Jeg vet det.
Så...
Jeg tar det ned.
Hei, Charlotte.
- Er alt i orden? - Jeg må snakke med deg.
Ja, selvfølgelig.
Så det anonyme maleriet?
Det er mitt, og jeg bestemte meg for å ta det ned.
Wyatt vet om det.
Er det ditt?
Charlotte, jeg elsker det.
Maleriet har en god sjanse til å vinne konkurransen.
- Er du sikker på at du vil gjøre det? - Ja, jeg er sikker.
Greit.
Hvis du ombestemmer deg, send det inn med en ny søknad.
Men med eget navn, ikke sant?
Godt poeng.
Innleveringene stenger på prisutdelingsdagen, 23.
Charlotte.
Jeg håper du sender inn noe.
Du har talent.
Nei.
- Hallo! - Hei.
Hei.
Hvordan går det?
Jobber fortsatt med det.
Du la igjen denne på bordet.
Du har et tapt anrop.
Fra London.
Takk.
Så du og Charlotte?
Ja, jeg ba henne om innspill til bidraget mitt.
Ja visst.
Nei. Charlotte har en inspirert tilnærming til kunst.
Si at det er noe annet ved dette enn "en inspirert tilnærming til kunst".
- Selvsagt. - Ok.
Hun er morsom, hun er annerledes, og hun er smart.
Hun forstår kanskje drømmene mine bedre enn meg.
Jeg vet ikke hvordan få det til å fungere.
Ta henne med på en ekte date. Tilbring jul med henne. Ikke forhåndsdøm.
Bare innse at du har mye tid til å tenke på det.
All reisingen min gir ikke rom for meningsfulle forhold.
Det drepte jo det forrige.
Ja,
men folk tilnærmer seg ting forskjellig og vil endre seg for den rette personen.
Jobben min vil ikke endre seg.
Bare vær åpen for det, ok?
Anropet?
Å, ja.
London.
Ja, jeg forstår, men jeg kan ikke gi deg et svar nå. Jeg tar kontakt senere.
Takk for tilbudet.
- Vel... - Hva er nyheten?
Hotel Magnifique vil bruke tjenestene mine.
De vil bestille tegninger til alle hotellene sine.
Alle.
Det er seks måneder til et år i London.
Store penger?
Ja.
Jøss.
- Hva skal du gjøre? - De vil fly meg ned rett etter jul.
Hva?
Én ting er sikkert.
Elendig timing.
Charlotte.
Hva gjør du her?
Var du oppe hele natten?
- Du tok det ned. - Ja, jeg så noe i det.
Jeg hadde ikke tenkt å fullføre det, bare gjøre én ting.
Jeg fikk ikke sove. Det er ikke ferdig.
Moren din sendte meg for å vekke deg.
- Gjorde hun det? - Hun ville la deg sove.
- Jeg gjorde forberedelsene. - Jeg hørte ikke vekkerklokken.
Det går bra.
Beklager.
Nei, det er greit.
Så glad for at du er tilbake. Vi begynner å få det travelt.
- Vi fikser det. Jeg tar krabbekakene. - Ok, jeg tar den.
Skatt, det er sukker. Prøver du noe nytt?
Nei. Jeg tok feil...
Samme det.
Charlotte, kan vi ta en prat? Ella, kjøkkenet er ditt.
Ok?
- Beklager forsinkelsen. - Jeg ville la deg sove.
Jeg malte i atelieret. Jeg følte meg så inspirert. Jeg trengte det virkelig.
Handler dette om Wyatt?
Kanskje. Ja.
Men det handler også om meg. Jeg er ikke klar for å snakke om det ennå.
Ok, vel...
Jeg er her hvis du trenger meg.
Takk, mamma. Jeg er klar for å lage mat igjen.
Ok.
- Er alt i orden? - Skulle ønske jeg visste det.
Jeg prøvde å gi henne støtte, plass, pusterom.
- Se. Hun har aldri vært så fortapt. - Tro meg, hun er langt fra fortapt.
Jeg tror hun finner veien sin.
Sier du det? Jeg håper det.
Stol på meg.
Charlotte vil bare gjøre deg stolt.
TREPYNTUTFORDRING
Velkommen til den årlige julekunstfestivalen.
I år skal våre utvalgte kunstnere pynte trær.
Så se når de skaper julemagi foran øynene deres.
La festlighetene begynne!
Du har overgått deg selv i år igjen, Patrick. Galleriet ser fantastisk ut.
Og jeg elsker trepynten.
Takk.
Og folk snakker om maten også.
Og forretningene går bedre, takket være deg og datteren min.
Apropos Charlotte,
jeg har en idé jeg vil presentere for deg.
Vil du pynte det treet også?
- Kan du gjøre det på en datamaskin? - Slutt.
Ja, jeg ser på all kunsten på veggene, og noe av det er kjempeimponerende,
men ingenting fra favorittkunstneren min ennå.
Det betyr ikke at jeg ikke jobber med det. Grunnet deg fullfører jeg maleriet.
Så flott. Jeg derimot er usikker på hva jeg vil tegne.
Det er vanskelig å tro på.
Kan man ikke fiske etter hjelp fra favorittkunstneren?
Jeg er takknemlig for alle ideer.
I så fall vet jeg stedet hvor du kan få nye ideer og bedre humør.
- Møt meg når jeg er ferdig her? - Kan ikke si nei til det.
Perfekt.
Jeg tar den.
Du bør se på pyntegjenstandene.
- Er de personlige? - Det er de.
Alle her skriver ned noe de er takknemlig for hvert år.
Det minner oss på at vi ikke går gjennom livet alene.
Og det er tradisjon for par å sette opp felles pynt hvert år.
Har du noensinne satt opp pynt med noen?
Det har jeg. Han heter Jeff.
- Jeg skal ikke sette opp mer pynt med ham. - Hva skjedde?
Vi vokste opp sammen her, og han ville dra herfra,
og jeg måtte være her.
Han dro til slutt for noen juler siden.
- Har du aldri villet dra? - Mamma trenger meg nå.
Jeg vil gjerne se hvilken pynt du setter opp i år.
Tror du at du finner den?
- Jeg tror det. - Greit.
Vi tar en titt.
Varmere.
Kaldt. Iskaldt.
SMAK
- "Smak"? - Ja, smak. Krydder.
Jeg er takknemlig for alt i livet mitt. For smaken alle gir det.
Om det betyr noe, har du allerede gitt smak til livet mitt.
- Det går begge veier. - Så, lar de besøkende delta?
- All ubrukt pynt kan bli din. - Ok.
Går det bra?
Ja.
Topp.
Ok.
"Jul i Bayside"?
Det førte meg hit for å treffe min venn David og ga meg noe personlig,
og jeg er takknemlig.
Så planen min med å komme hit lyktes?
- Bedre enn du vet. - Vil du dele?
Ikke ennå.
Og jeg er takknemlig for at julen i Bayside introduserte meg for deg.
Det er en bod med fantastisk varm sjokolade.
Vis vei.
Wyatt, er du der?
Jeg gjorde det.
- Hei. Noen har drukket morgenkaffen sin. - Jeg er ferdig med maleriet.
- Det er fantastisk. - Jeg kunne ikke vente til du så det.
Får jeg se ditt?
Ikke ennå.
Jeg kommer for sent, men ville vise deg det.
Jeg elsker det.
- Sees vi senere? - Ja.
Hurra!
Godt at du er her.
Vi diskuterte hvordan vi skal friske opp arrangementer,
og jeg tenkte at med så dyktige kokker på laget,
hvorfor ikke ha julekakepynt på morgendagens åpne dag?
Vise familier at kunst kan smake godt.
Jeg liker det, men jeg ville snakke med deg først.
Så lenge vi har en dag til å forberede oss, vil jeg det.
Skal vi ha det her mellom lunsj og middag?
Er det greit for deg?
- Som om du ikke vil lage julekaker. - Jeg har allerede ideer.
Flott! Jeg skal fyre opp PR-maskinen og fylle stedet.
Jeg henter ingrediensene. Jeg vet hvordan jeg gjør dette.
- Jeg blir med. - Ok!
Ha det gøy!
- Takk for at du er så imøtekommende. - Det blir gøy. Jeg elsker julekaker,
og dette blir bra for restauranten.
Du kan invitere Wyatt.
Du leste tankene mine.
Ella gjorde det meste med kakene. Hun var i sitt rette element.
Det bør bli moro.
Jeg kommer. Jeg vil ikke gå glipp av kakeinstruksjoner.
- Fikk du gjort noe i dag? - Ja. Og jeg er veldig inspirert.
Bra.
Vel, vi har en full dag i morgen, og jeg trenger skjønnhetssøvnen min, så...
- Det gjør du ikke. - Stopp.
Jeg ville ikke tenkt på det.
Jøss. Godt oppmøte.
Er du klar?
Jeg gjør det med Ella. Det hadde ikke gått ellers.
Og hun vet mer om dette enn meg. Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
Begynn med å ikke ha på deg ingrediensene.
Herregud. Takk.
På tide å begynne.
Dette fikser du.
Takk for at dere er her. Fantastisk oppmøte. Se på de fine familiene!
I dag skal vi pynte julekaker med Baysides egen kokk Charlotte Williams!
Hei!
Jeg får selskap av den ekstraordinære dessertkokken Ella.
Alle bordene har nybakte kaker laget av Ella,
samt ulike glasurfarger og godteri til deres kunstneriske visjon.
La oss begynne med juletrekaken.
Har alle en?
Det er ingen feil måte å glassere kaker på, men noen teknikker
for å lage noe spesielt.
Så, la oss lære å forme glasuren til furunåler.
Ok.
Hva er galt?
Arrangementet drar ut, og vi skal servere middag.
Jeg sa at jeg vil være kjip og få alle til å gå.
Jeg vil ikke koste dere penger.
Vi har et rom med potensielle kunder. La oss se om de vil spise middag.
- Det er genialt. - Halv pris.
La oss gjøre det.
Greit.
De fine folkene på Charlies kjøkken
har spurt om dere vil bli for middag til halv pris.
Hva sier dere? Er noen interesserte?
Jeg skal klargjøre ovnen og begynne med sausene.
Jeg fikser resten.
- Jeg ordner menyene. - Og jeg begynner å dekke bord.
Servitøren din så menneskemengden.
- De ser glade ut. - Flott.
Jeg tror ikke vi har hilst. Jeg er Molly, Charlottes mor.
Jeg er Wyatt, jeg ser hvor hun fikk utseendet fra.
Du kan beholde ham.
Kan jeg hjelpe til?
Kan du vaske opp? Oppvaskmaskinen vår ble syk.
Kom igjen.
Jeg elsker fullt hus.
- Det føltes bra. - Best å bli vant til det.
Det blir stappfullt under gallaen i morgen kveld.
Vi takler nok det.
Jeg er spent.
Vår sjanse til skikkelig presseomtale.
Hva med en kjapp kaffe før vi tar kvelden?
- Alle fortjener det. - Jeg hjelper deg.
Fin kveld. Men jeg har mye å gjøre når jeg kommer tilbake til David.
- Jeg trodde du var i siget? - Ja. Men jeg vil at det skal bli perfekt.
Hei, dere to. Jeg glemte å si at jeg vil ha en ekstra espresso i min.
Jeg skal se om noen andre vil ha noe spesielt.
Jeg liker ham.
Jeg også.
- Jeg vil snakke med deg om ham. - Det vil du nok.
Greit. Jeg forstår. Nytt tema.
Maler du fortsatt hele natten?
Nei, jeg fullførte det i går, men jeg sender det ikke inn.
- Hva? - Ja.
Jeg fant noe bedre å gjøre med det.
Jeg skal gi det til Wyatt til jul.
La oss få ut kaffen.
Kom igjen. Jeg ordner det.
Ella, Charlotte, hvil dere. Vi har en stor dag i morgen.
- Wyatt, håper vi sees der? - Jeg vil ikke gå glipp av det.
Vi skal gå en tur.
Natta.
Du ga alt for meg og familien min i kveld.
Alt jeg gjorde var å vaske opp. Du og Ella tok de tunge takene.
- Har du bestemt deg for hva du skal tegne? - Du vil nok like det.
Er det alt du vil si? Må jeg lure det ut av deg?
Hva er det?
Jeg kan si at det er bedre enn jeg kunne ha håpet.
- Ok. - Du la til det som manglet.
Virkelig? Hva da?
Smak.
Den spesielle inspirasjonen bare du kunne gi.
Jøss.
Og?
Og hva?
Hva er det? Hva tegner du?
Ok, jeg skjønner. Du snakker ikke.
Charlotte, jeg vil at du skal vite
at jeg har vært lykkeligere denne uken enn jeg har vært på lenge.
Samme her.
Jeg trenger riktig rødt.
Julerødt.
- Snakker du mye med deg selv når du maler? - Hva gjør du her?
Gabe foreslo at jeg skulle snakke med deg.
Hvorfor?
Han ble lei av at jeg sa hvor bekymret jeg var for deg.
Han har et poeng. Jeg har prøvd å finne menn til deg siden Jeff,
og jeg er urolig for at du faller for noen som skal dra.
Og du vet, han skal dra.
Og det har slått meg. Men...
Men hva?
Men jeg tror at vi har noe her.
Og jeg ønsker å tro at han vil bli.
Skatt!
Han fikk meg til å male som i starten.
Han gjorde det!
Dette er mer enn lykkestedet mitt.
Det er der jeg hører hjemme.
- Det har jeg visst lenge. - Du kunne ha sagt det.
Finnes det mer enn én rødfarge?
Jeg ser etter rosa corsa-rød. En lys, vakker, strålende julerødfarge.
- Morsomt navn. - Italiensk sportsbil-rød.
- Unnskyld meg. - Jeg har en tube et sted.
- Jeg skal hjelpe med å finne den. - Vent.
Jeg vil ikke holde deg her. Vi må forberede oss til gallaen.
Ja, men først må vi finne rødfargen. Hva heter den igjen?
Nei.
Hei, kamerat. Jeg går og legger meg. Vil du ha noe?
Du har gjort mer enn nok.
Jeg ser deg jobbe, og det minner meg om loftet i New York.
Gale-Wyatt jobber til midt på natten.
Jeg føler meg som gale-Wyatt.
Kvinner kan gjøre det med deg.
Ja.
Hun er den fineste jeg har møtt, og jeg har vært mange steder.
Det er vel trygt å si at du fant din muse?
Mer, tror jeg.
Jøss.
Å, jøss.
Ikke verst, hva?
Godt jobbet, kompis.
Hva gjør du?
Lager smørvalnøtt-squash-risotto. Jeg har lagt til noe ekstra.
Jeg har aldri fullført en god versjon. Jeg blir distrahert og ødelegger det.
Hjertet ditt var ikke i det, men jeg elsker ideen. Og det ble utrolig.
Her, prøv.
Utrolig. Vi må servere det i kveld.
- Med kyllingbryst. - Gjør vi fremskritt?
Vi diskuterte hva vi skal servere.
Og?
Ellas smørvalnøtt-squash-risotto med urtekylling er jul på en tallerken.
Ellas?
Virkelig?
Virkelig.
- Dette er ditt lykkested. - Du bestemmer. Du er kjøkkensjef.
Jeg skal pynte igjen, så du kan lage mat.
Du aner ikke hva dette betyr for meg.
Stol på meg. Det gjør jeg absolutt.
Takk.
Konsentrerer du deg, får du perfekt kylling.
- Jeg har laget kylling siden jeg var ti. - Og malt siden du var ni.
- Du må si det til moren din. - Jeg vet det.
- Kan ikke skille dem. - Det er poenget.
Jeg lærte av den beste. Du er en fantastisk kokk.
Noen ganger overgår eleven læreren.
- Trøbbel? - E-post fra min venn i London.
Tilbudet er fordoblet, og førsteklassebilletter til London
andre juledag.
Jøss.
Du må svare dem.
Ja, jeg vet det.
JULEGALLA
Hei!
Tenk at det ikke er et eneste surt fjes i rommet.
Vi kommer garantert med i alle artikler og blogger.
Tror du de vil ha bilde av meg? Ser jeg bra ut?
Du er vakker. Og hvis de ikke vil ha bilde av deg, vil jeg det.
Jeg tror vi klarte det. Det er ikke én tallerken med ett riskorn igjen.
Takket være deg. Du valgte riktig.
Takk.
Beklager at jeg forstyrrer.
Jeg skal høre med moren din om det er noe annet.
Jeg skal nok ikke være her nå, men jeg må snakke med deg.
Nei, jeg er glad du er det. Det er oppvask å ta.
Absolutt. Gi meg et forkle.
Jeg bare tuller.
Noen hjelper med det, men herlig at du var klar til å gå.
Dessverre er det derfor jeg er her.
Jeg har en jobb i London etter jul,
og jeg vil være helt åpen med deg.
- Jeg ville også spørre om du ville... - Nei, det går bra.
Det er ikke som om jeg ikke forventet dette.
Det er bare litt mer brått og direkte enn jeg forventet.
Men du er deg.
Du er flott. Du er ettertraktet.
Det går fint.
Jeg...
Det går fint.
- Blir du til konkurransen? - Charlotte!
- De vil ha et bilde av oss alle tre. - Ikke nå.
Du gjorde en stor forskjell i livet mitt.
Takk for det.
Hva gjorde du?
Charlotte, vent.
Jeg prøvde ikke å såre deg. Du lot meg ikke fortelle deg resten.
Du har et vagabondliv.
Jeg har et "finn et sted du elsker og bli"-liv.
Olje og vann.
- Det trenger ikke være det. - Jo.
En stund drømte jeg om at du skulle bli. At du skulle jobbe herfra.
Jeg burde ikke gjort det. Jeg visste bedre.
Men du lærte meg noe jeg er takknemlig for.
Hva var det?
- At kunsten min er noe spesielt. - Det er den.
Og jeg har tenkt å fortsette.
Det var det jeg prøvde å si.
Du kan bli med meg.
Til London?
Jeg håper du sier ja.
Du kan begynne på nytt som kunstner uten at noe holder deg tilbake.
Wyatt, dette er hjemmet mitt.
Men du sitter fast og gjør noe du ikke elsker.
Nei.
Å være kokk er ikke livet mitt.
Du hjalp meg med å forstå det.
Jeg er kunstner. Det er det jeg er.
Men jeg kan ikke bli med.
Og hvis London-jobben er drømmen din som du må følge,
kommer jeg ikke i veien for drømmer. Jeg vet hvor viktige de er.
- Charlotte, bare... - Ha det, Wyatt.
Jeg forventet ikke å se deg her i dag etter det i går kveld.
Jeg ville snakke med deg, men døren var lukket.
Jeg setter pris på det.
Det er favoritten min,
men det er flere andre i atelieret ditt som er vakre.
Virkelig? Har du lagt merke til det?
Selvfølgelig la jeg merke til det. Du er datteren min. Jeg elsker alt du gjør.
Jeg trodde du anså det som en hobby.
Ja.
Og jeg beklager det.
Jeg har noe jeg vil vise deg.
Skal du dra?
Ja.
Jeg tok London-jobben. Jeg ringte og fikk et tidligere fly.
Hva? Vent litt.
Du...
Skal du dra før jul?
Hva med Charlotte? Konkurransen?
Konkurransen?
Jeg gjorde det for meg selv først, så ble det for henne, og...
- Nå er hun borte. - Borte? Vent. Hva skjedde?
- Jeg fortalte henne om London. - Hør her, da du kom hit,
klaget du til meg om hvordan du følte at kunsten din hadde blitt...
en datagenerert virksomhet.
Du var ikke tilfreds kunstnerisk.
Men jeg har sett deg siden du kom.
Da du lagde dette, smilte du.
Selv når du ikke jobbet med dette, smilte du.
Vet du hvorfor? Jeg skal si deg hvorfor.
Ikke på grunn av kunsten.
Men på grunn av henne.
- Jeg ba henne bli med meg. - Flott.
Hun sa nei.
Sa hun hvorfor?
Dette er hjemmet hennes.
Der hun vil være.
Noen ganger må vi bare lære oss å ikke være i veien for oss selv, Wyatt.
Bare hold fast ved tingene som gjør deg lykkelig.
Ok? Alt annet vil falle på plass.
Jeg prøvde.
- Tusen takk for alt. - Selvsagt.
Godt å se deg igjen.
Kom hit.
Nå,
jeg bør gå før...
Jeg vet ikke.
Én ting til.
Sørg for at hun får denne.
Vi sees.
CHARLOTTE
Hei, vent! Hva skal jeg...
gjøre med denne?
Vent, har du...
Er dette det uferdige maleriet alle snakker om?
Det jeg kastet i søpla. Jeg er glad jeg gjorde det.
Det er spektakulært.
Du har et spesielt talent.
Jeg kan ikke sende inn dette.
Det gjør jeg ikke.
Jeg skal gi det til Wyatt til jul.
Så jeg malte et annet.
Det heter "jul hos Charlies".
Skatt, det er fantastisk.
Mamma.
Jeg kan ikke være både maler og kjøkkensjef.
Tro meg, jeg har prøvd.
Beklager om presset ved å drive restauranten
fikk deg til å føle at du ikke kunne følge drømmene dine.
Jeg angrer ikke på et sekund.
Det er familiearven.
Restauranten klarer seg,
og jeg klarer meg.
Det jeg trenger mest er at datteren min gjør det hun elsker.
Jeg håper at du sender inn dette.
Det gjør jeg.
Og jeg vil at du skal være med på prisutdelingen.
Jeg trenger din støtte.
Ok, jeg skal gå og klarne hodet. Jeg skal ta en pyntgjenstand på juletreet.
Det var leit med Wyatt.
Det er trist, men jeg ble en bedre person av å kjenne ham.
Det liker jeg.
SMAK
Charlotte!
David, hei. Du setter opp en pyntgjenstand, fint.
Nei.
Wyatt la igjen denne hos meg. Jeg tok den med for å vise deg.
Han er kjempetakknemlig overfor deg.
Tegningen han lagde til konkurransen,
du må se den.
Hvor er den?
Han la den igjen hos meg.
Jeg trodde jeg skjønte alt før han kom hit.
Men jeg sluttet i jobben, og jeg dedikerer livet mitt til å male.
Han ga meg det.
Det er utrolig.
Kan jeg vise deg hva du ga ham?
Hva venter vi på?
- Flott. - Vent litt.
Han kommer ikke til å hoppe frem eller noe?
Nei.
Nei, han er borte.
Borte på ordentlig?
Jeg trodde han kom til å bli for konkurransen.
Nei, han dro.
Men...
ikke helt.
Han ville at du skulle få det.
Det ante jeg ikke.
David, jeg kan ikke ta imot dette.
Hvorfor ikke?
For hver gang jeg ser på det...
vil jeg bli påminnet om at han er borte.
Du vet,
han sa at du var musen hans.
Takk.
Jeg er glad jeg fikk se det.
Takk. God jul.
God jul, Charlotte.
Akkurat den jeg så etter.
Hei. Jeg ville bare sørge for at alt er i orden etter gallaen.
Ella, hva hadde jeg gjort uten deg?
Hva hadde jeg gjort uten alt dette?
Du har vært en klippe siden du kom hit,
og det er på tide at du får anerkjennelsen du fortjener.
Charlotte har bestemt seg for å satse på maleri,
og jeg ser etter en ny kjøkkensjef.
Du er det restauranten trenger. Jobben er din om du vil ha den.
Ja. Jeg trodde bare at det var en stilling du ville holde i familien.
- Tenker du ikke at du er familie? - Tuller du?
Hent kåpen din.
Du og jeg har en prisutdeling å gjøre oss klare til på Charlottes forespørsel.
Hva med middagsforberedelsene?
Du har ansatte til det. De vet hva de skal gjøre. Vi er tilbake til første gjest.
Takk!
PRISSEREMONI
Jeg er glad du ombestemte deg.
Det er vakkert.
Jeg ringte tilbake til London. Avslo jobben.
Gjorde du det?
Det gjorde jeg.
Jeg elsker det.
- Fantastisk. - Grunnen til at jeg ikke kunne dra.
Grunnen til at jeg tegnet det.
- Jeg kan ikke slutte å tenke på deg. - Jeg kan heller ikke det.
Og dette.
Dette her.
Hjertet ditt på et lerret.
- Det er meningen at du skal gjøre dette. - Du også.
BAYSIDE KUNSTGALLERI PRISUTDELING
Charlotte og Wyatt? Jeg trodde....
- Er noe galt? - Åpenbart ikke.
Jeg har så mange spørsmål, men jeg vet bedre enn å spørre nå.
Jeg skal se på litt kunst.
Jeg har tenkt, og jeg tror det vil være til nytte for alle om Charlies kjøkken
blir festivalens offisielle matleverandør fra nå av.
Vi må jobbe veldig tett med det, så klart.
Jeg kjenner tilfeldigvis eieren av restauranten,
og kanskje du vil spise middag med henne der en gang.
Det vil jeg gjerne.
Min families drøm var å gjøre Charlies kjøkken til hjertet i lokalsamfunnet.
Få det til å føles som hjemme for alle som går inn.
Samme hva jeg gjør i livet, samme hvor jeg drar,
vil Charlies kjøkken alltid ha en spesiell plass i hjertet mitt.
De spurte deg ikke om noe, for de vet at du vant.
Vi får se.
Hvor mange ferdige malerier har du utenfor restauranten?
Som jeg vil vise? Kanskje over et dusin?
Da har du nok til en egen utstilling.
Ville det gjort deg glad? Jeg kjenner eieren her.
Det ville vært en drøm som gikk i oppfyllelse.
Men hva med deg? Vi kan vise kunsten vår sammen.
Vel, du er drømmen min som har gått i oppfyllelse.
Men jeg vil gjerne det.
Resultatene er klare.
Greit.
før jeg kunngjør vinneren,
vil jeg anerkjenne alle talentene i Charlies kjøkken
som har bidratt i hele juleuken.
Gi dem en stor applaus.
Og nå, uten ytterligere omstendigheter, vinneren av årets julekunstkonkurranse er...
...med et bemerkelsesverdig personlig verk...
går prisen til...
...Charlotte Williams.
- Jeg trodde du ville vinne. - Jeg sendte ikke inn tegningen.
For personlig.
Dessuten er den din, ikke min.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Jeg gjør det.
Takk for all smaken du tilfører livet mitt.
Ok, du vinner.
Jeg vet det.
Jeg har deg.
God jul, Charlotte.
God jul, Wyatt.
SLUTT
Tekst: Knut Normann