Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- השראה לחג המולד -‬
‫- המטבח של צ'רלי -‬
‫- בחירת הקהל -‬
‫- המסעדה הטובה ביותר -‬
‫- המסעדה הטובה ביותר של השנה -‬
‫- פתיחה חגיגית -‬
‫- השפית שרלוט ויליאמס‬ ‫ממשיכה את מורשת אביה -‬
‫את מתכוננת לארוחת הצהריים?‬
‫לא, אני עובדת על משהו חדש.‬ ‫ריזוטו דלורית לחג המולד.‬
‫נשמע טעים.‬
‫ניסיתי להכין את זה אתמול, ‬ ‫אבל יחסי המרכיבים היו שגויים.‬
‫דעתי הייתה מוסחת.‬ ‫-למה?‬
‫אני באמצע ציור, וסיימתי אותו בראש.‬
‫חבל שתבזבזי אוכל בגלל הציורים שלך.‬ ‫-כן.‬
‫תכיני לנו ארוחת בוקר?‬
‫את יכולה להכין את המנה של אבא שלך, ‬ ‫חביתה עם סלמון מעושן?‬
‫אני יכולה, אבל לא טוב כמוהו.‬
‫בטח שכן.‬
‫אבא שלך היה מתגאה בך.‬
‫תפסת פיקוד והפכת את המסעדה לשלך.‬
‫בסדר. סלמון מעושן.‬
‫אולי תציירי דיוקן של עצמך‬ ‫ותתלי אותו ליד הדיוקן של אבא?‬
‫לא נראה לי.‬
‫אפילו לא רציתי לתלות תמונה שלי.‬
‫אני לא משתווה לאבא.‬
‫ודי ברור שהלקוחות מסכימים.‬
‫תפסיקי.‬
‫המצב משתפר בהתמדה, ‬ ‫וחג המולד הוא תמיד תקופה רווחית במסעדה.‬
‫אני פוגשת את אלה בעיר כדי לטפל במשהו.‬ ‫אחזור לסרוויס של הצהריים.‬
‫העיקר שתחזרי בזמן למשמרת של אלה.‬
‫הצוות יטפל בסרוויס של הצהריים. תבלי.‬
‫תודה.‬
‫למה אנחנו כאן?‬
‫זה המקום השמח שלי.‬
‫את בסדר? הקירות ריקים.‬
‫כן, אבל את לא מרגישה‬ ‫את האומנים יוצרים אמנות לתחרות?‬
‫אם את אומרת.‬
‫את אוהבת ליצור מנות. זו האמנות שלך.‬
‫גם אני אוהבת, אבל...‬
‫את חושבת שאני שפית טובה?‬ ‫-את מצוינת.‬
‫אז למה זה המקום השמח שלי?‬
‫כי יש לך נשמה של ציירת.‬
‫נשמה של ציירת?‬
‫ראיתי את זה בסרט, אבל זה התאים לרגע, נכון?‬
‫אז מה המקום השמח שלך?‬ ‫-את יודעת. המסעדה.‬
‫היום שבו קידמת אותי משפית קינוחים לסו-שף‬
‫היה היום השני הכי טוב בחיי.‬
‫אני בטוחה שבעלך ישמח לשמוע‬ ‫שהוא טוב יותר מקידום.‬
‫גייב תומך בחלומות שלי.‬
‫את צריכה מישהו כזה.‬
‫אחרי הזוגיות האיומה שלי עם ג'ף, ‬ ‫טוב לי לבד.‬
‫ולא חסרים לי עיסוקים. חזרתי לצייר.‬
‫אז...‬
‫את צריכה להגיש ציור לפסטיבל האמנות.‬
‫בגלל זה אנחנו כאן.‬
‫אני בהלם.‬
‫אני מנהלת את המסעדה כבר שנה, ‬ ‫ואימא אמרה שהתחלנו להרוויח, אז חשבתי...‬
‫"למה לא?"‬
‫את תוהה לפעמים מה היה קורה‬
‫אילו הלכת ללימודי אמנות אחרי התיכון‬
‫במקום להישאר במסעדה?‬
‫"המטבח של צ'רלי" היא לא סתם מסעדה.‬ ‫היא המורשת של המשפחה שלי.‬
‫לעולם לא אוכל לעזוב אותה. בייחוד לא עכשיו.‬
‫אם את מחפשת תמיכה, ‬
‫אני מאמינה לחלוטין‬ ‫שתוכלי לנצח בתחרות האמנות.‬
‫בחייך! את יודעת שזה נכון!‬
‫התחלתי לעבוד על ציור בהשראת חג המולד.‬
‫לא, יש לי רעיון טוב יותר.‬
‫את יכולה לצייר אותי.‬ ‫אני נראית חמודה מאוד בבגדי חג מולד.‬
‫ככה אני בטוח אנצח.‬
‫בהחלט. רעיון נהדר.‬ ‫חבל שלא הצעת את זה לפני כמה ימים.‬
‫כל הרעיונות שלי טובים.‬ ‫-כן.‬
‫טוק-טוק.‬
‫דיוויד.‬
‫סיכמנו שתתקשר כשאתה נוחת.‬ ‫הייתי אמור לאסוף אותך.‬
‫תפסתי מונית. לא רציתי להטריח אותך.‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-אני כל כך שמח שאתה כאן בחג.‬
‫זה ניצחון כפול בשבילי.‬
‫אני זוכה לראות את הבית החדש שלכם‬ ‫ולבלות איתכם בחג.‬
‫בייסייד שונה מאוד מניו יורק.‬ ‫-כן, בגלל זה אנחנו אוהבים אותה.‬
‫היי, אני מקווה שלא מפריע לך לעבוד בחנייה.‬
‫אני מקווה שתסתדר.‬ ‫אני יודע שזה לא מה שאתה רגיל אליו, אבל...‬
‫אין בעיה. התחלתי את הקריירה שלי בחנייה.‬
‫אסיים ציור אחד, ‬ ‫ואז אהיה פנוי עד שהתאגיד הבא יתקשר.‬
‫מעולה.‬
‫היי, שמרתי את שולחן השרטוטים הישן‬ ‫מהתקופה שלנו בניו יורק.‬
‫ואל תדאג, ‬
‫יצירת המופת המקורית שלך‬
‫עדיין כאן.‬
‫ואו.‬
‫תראה מה זה.‬
‫ציור מערות מתקופת האבן.‬
‫זה ציור מקורי של ואייט גרהם.‬
‫כמה לדעתך הוא שווה?‬
‫אני מצייר הכול במחשב היום, ‬
‫אז אלא אם כן נמצא מלון‬ ‫שירצה את הציור הזה ללובי, ‬
‫לא נראה לי שיהיה לו ביקוש.‬
‫אבל דיברנו מספיק עליי. בוא.‬ ‫-לא ממש.‬
‫שריל תצטרך הרבה יותר מידע, ‬
‫והיא בוודאות תשאל על מישל.‬
‫ואני אגיד לה מה שאני אומר לכולם.‬
‫היא רצתה להתחתן.‬
‫אני לא הייתי מוכן.‬
‫לא מוכן להפסיק לטייל בעולם?‬
‫אני אוהב לבקר במקומות חדשים. פשוט...‬
‫אני לא מסופק מבחינה אמנותית.‬
‫פעם ציירתי בעפרונות, ‬
‫ועכשיו הכול נעשה במחשב.‬
‫כבר אין אלמנט אנושי במוצר המוגמר.‬
‫אני מבין.‬
‫אז...‬
‫עשיתי משהו.‬
‫נו, מה עשית?‬
‫רשמתי אותך לפסטיבל אמנות חג המולד.‬
‫אז אתה יכול להסכים או לכעוס עליי.‬
‫ואולי...‬
‫אולי להודות לך.‬
‫היי, בשביל מה יש חברים?‬
‫הנושא של התחרות הוא חג המולד, ‬
‫אז חשבתי שתוכל להגיש את הציור הזה לתחרות‬
‫במקום ליצור משהו חדש.‬
‫אין מצב. זה לא יהיה קל, ‬
‫אבל אני אוהב אתגרים.‬
‫והיי, אולי זה יהיה כיף.‬
‫בסדר.‬
‫אצטרך חומרי יצירה.‬ ‫-אין בעיה. יש חנות במרכז העיר.‬
‫מושלם.‬ ‫-בוא נלך לאכול. קדימה.‬
‫אני אקח את זה.‬
‫- בייסייד‬ ‫פסטיבל אמנות חג המולד -‬
‫- המטבח של צ'רלי -‬
‫היי, טוב שחזרת.‬ ‫-רק נתתי טרמפ לאלה.‬
‫אני צריכה לאסוף‬ ‫את נעלי העבודה שלי מהבית. סליחה.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-טוב.‬
‫תחזרי מהר.‬
‫היי, פטריק.‬ ‫-שרלוט, אני שמח לראות אותך.‬
‫יש לי שאלה.‬ ‫-בטח. מה העניין?‬
‫הייתה תקלה בהכנות לפסטיבל חג המולד.‬
‫יש סיכוי ש "המטבח של צ'רלי"‬ ‫תוכל לעשות את הקייטרינג לפסטיבל?‬
‫באמת? מה קרה?‬
‫חשבתי ש "הום קוקינג"‬ ‫עושים את הקייטרינג, כמו בכל שנה.‬
‫כן, ברנדה נפצעה בגב.‬ ‫היא לא תוכל לעבוד שבועיים לפחות.‬
‫אני צריך עזרה, וחשבתי עלייך מייד.‬
‫טוב, תודה, אבל...‬
‫לא צריך אוכל בכל האירועים. רק בשלושה.‬
‫מסיבת פתיחת החג, ‬ ‫התערוכה של פסטיבל אמנות חג המולד, ‬
‫והגאלה החגיגית.‬
‫אתה יודע שאני אוהבת את הפסטיבל, ‬
‫אבל הפתיחה מחר.‬
‫אהיה אסיר תודה על כל מה שתוכלי לעשות.‬ ‫לא צריך משהו מפואר.‬
‫פשוט...‬
‫אני לא סומך על אף אחד אחר‬ ‫שיעשה את זה בהתראה קצרה כל כך.‬
‫כן. כלומר, אני בטוחה שאימא שלי‬ ‫תשמח על יחסי הציבור למסעדה.‬
‫תודה. אין לך מושג כמה אני מעריך את זה.‬ ‫את מצילה אותי.‬
‫אימא שלך מאחור?‬ ‫-כן. תגיד לה שהסכמתי.‬
‫תודה, שרלוט.‬
‫לא.‬
‫- מנות היום -‬
‫היי, מה אתה עושה?‬
‫אני מתקן את הציור.‬
‫סנטה חייב להיראות טוב בחג המולד.‬ ‫-באמת?‬
‫כן, מי שצייר את זה די מוכשר.‬
‫"די מוכשר"?‬ ‫-בהחלט.‬
‫היית עושה משהו אחרת?‬
‫אולי מוסיף עץ חג מולד ברקע.‬
‫אני מעדיפה מזחלת.‬
‫כן, אבל הציבור יצפה למזחלת.‬
‫חוץ מזה, אני אזכה לקשט את העץ.‬ ‫-אתה?‬
‫הלוח שלי, הקישוטים שלי.‬
‫אולי ארשה לך לצייר עץ, ‬ ‫כי אני תמיד יכולה למחוק אותו.‬
‫ומי את?‬ ‫-הציירת ה "די מוכשרת".‬
‫טוב, אם ככה, אני אסתפק בעץ.‬
‫בסדר, רמברנדט. אבל אם תפשל, ‬ ‫תצטרך להסביר את זה לבעלת המסעדה.‬
‫אני מנחש שזו את.‬
‫כן.‬
‫טוב, אני מוכן להסתכן.‬
‫היי, אמן בעבודה.‬
‫הלוח שלי.‬
‫בסדר.‬
‫תורך.‬
‫אמנית בעבודה.‬
‫בסדר. את לא רק "די מוכשרת".‬
‫גם אתה.‬ ‫-תודה.‬
‫ומי אתה?‬ ‫-ואייט.‬
‫שרלוט.‬
‫המסעדה שלך טובה?‬
‫כן. אני גם השפית הראשית.‬ ‫אתה מוזמן להיכנס ולטעום.‬
‫נשמע טוב. אני אשמח.‬
‫אני בדרך לחנות היצירה, אבל...‬
‫זה היה כיף.‬
‫נתראה, שרלוט.‬ ‫-אני מקווה.‬
‫חג שמח.‬ ‫-חג שמח.‬
‫טוב, נעליים.‬
‫תיקון זריז אחד.‬
‫היי, אלה.‬
‫היי, את חוזרת בקרוב?‬
‫כן, אני כבר באה. סליחה.‬
‫טוב לראות אתכם שוב. חג שמח.‬
‫הכנת את הנעליים?‬ ‫-סליחה, דעתי הוסחה.‬
‫כי ציירת?‬
‫לאימא שלך יש חדשות גדולות.‬
‫אני כבר יודעת.‬ ‫-אני מקבלת קידום?‬
‫אני סוף סוף הבוסית שלך?‬ ‫-כבר קיבלת קידום.‬
‫טוב, אני חסרת סבלנות.‬ ‫-אל תפתחי ציפיות, ‬
‫כי החדשות של אימא‬ ‫יאתגרו את כישורי הבישול שלך.‬
‫כן. יופי. אלה חדשות שאני רוצה לשמוע.‬
‫פסטיבל האמנות צריך קייטרינג ברגע האחרון, ‬ ‫והתבקשנו להציל את המצב.‬
‫חשבתי ש...‬ ‫-ברנדה נפצעה בגב.‬
‫אז הגאלה החגיגית תיערך כאן?‬
‫כן, ב-22 בחודש. ועוד שני אירועים.‬
‫הגאלה תמשוך לכאן‬ ‫כלי תקשורת, עיתונאים, בלוגרים.‬
‫אנשים בכל רחבי המדינה יקראו עלינו.‬ ‫זה ישים אותנו על המפה.‬
‫אני יודעת. נחמד.‬
‫נצטרך לפתוח מבערים.‬ ‫מסיבת הפתיחה נערכת מחר.‬
‫אז ניפגש כאן בבוקר.‬
‫מוקדם.‬
‫ובינתיים נתחיל להתכונן‬ ‫לסרוויס של הערב. קדימה.‬
‫לא נרדמתי, וראיתי שהאור דולק.‬
‫למה את עדיין ערה?‬
‫אני סתם נרגעת ומציירת קצת.‬
‫אל תישארי ערה כל הלילה.‬
‫אני דואגת בגלל מחר. אני צריכה שתהיי רעננה.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫סליחה, אני לא רוצה לנדנד, ‬
‫אבל תוכלי לדחות את הפרויקט הזה למחר?‬
‫בטח...‬ ‫-או לאחרי הפסטיבל?‬
‫בהחלט.‬
‫זה יהיה עדיף. בסדר.‬
‫תודה. אני סומכת עלייך.‬
‫ברור. את תמיד יכולה לסמוך עליי.‬
‫לילה טוב.‬
‫- קישוטי חג בחינם -‬
‫מה זה?‬
‫קישוטי חג בחינם. מי לא רוצה דברים בחינם?‬
‫אתה יודע, אנשים פה‬ ‫תמיד משקיעים בגדול בתקופת החגים.‬
‫כן, שמתי לב.‬
‫ומה זה?‬
‫מצאתי אותו ליד הקופסה.‬
‫נראה לי שמישהו זרק אותו.‬
‫לא, הוא חצי גמור.‬
‫אז פשוט תזרוק אותו.‬
‫לא נראה לי.‬
‫אתה רוצה לשמור אותו?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫העבודה הנוספת לא מפריעה לך?‬ ‫-למה שהיא תפריע לי?‬
‫חשבתי שיהיה לך קשה מדי‬ ‫לעבוד ולסיים את הציור לתחרות.‬
‫איך תספיקי הכול?‬
‫אל תדאגי לי. אני ממוקדת לחלוטין במסעדה.‬
‫כבר הגשת את הציור?‬
‫לא, זרקתי אותו.‬
‫מה?‬
‫את צריכה אותי.‬ ‫אימא שלי צריכה אותי. כולם צריכים אותי.‬
‫זה לטובה.‬
‫לא נכון. בחייך.‬
‫תקשיבי, אני אוהבת מאוד לצייר, ‬
‫אבל אתמול בלילה‬ ‫ראיתי שאימא שלי בלחץ מהפסטיבל.‬
‫אם היא לא מצליחה לישון, זה עניין רציני.‬ ‫אז עבודה לפני תחביבים, נכון?‬
‫אני לא רוצה שתתחרטי על זה.‬
‫לא, זה לטובה.‬
‫- מסיבת פתיחה -‬
‫תראו מי כאן.‬
‫היי. זו הפתעה נחמדה.‬
‫אתה מציע קריקטורות?‬ ‫-לא.‬
‫כן, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫זה טוב.‬
‫יודעת מה עוד ממש טוב?‬
‫הציור הזה.‬
‫- "ללא כותרת"‬ ‫הוגש ע "י ואייט גרהם -‬
‫- מסיבת פתיחה -‬
‫את בסדר? את נראית כאילו ראית רוח רפאים.‬
‫גרוע יותר.‬ ‫-מה קרה?‬
‫שום דבר. אני בסדר. פשוט הייתה לי הזיה.‬
‫כלומר, אני מקווה שזו הייתה הזיה.‬
‫אה, הבנתי.‬
‫לא קל לך לראות יצירות של אמנים אחרים.‬
‫השנה הבאה תהיה השנה שלך, בסדר?‬
‫כדאי שנחזור להגיש אוכל.‬
‫תרצה עוד יין?‬
‫לא, תודה.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫עשיתי משהו שהרגיז אותך? פשוט נעלמת.‬
‫אתה ואייט גרהם, ‬
‫האמן האדריכלי?‬
‫שמעת עליי?‬
‫יש לי ספר של היצירות שלך.‬
‫את כנראה אוהבת מלונות.‬
‫אני אוהבת אמנות.‬
‫גם אני.‬
‫אתה יודע, מוזר בעיניי‬
‫שהיצירה היחידה עם השם שלך עליה‬ ‫היא לא יצירה שלך.‬
‫אני לא מנסה לגנוב קרדיט מאף אחד.‬ ‫אני אגיש יצירה משלי.‬
‫אני פשוט אוהב את הציור הזה.‬
‫את לא יודעת במקרה מי האמנית, נכון?‬
‫כן, אני יודעת. וכדאי שתוריד את הציור.‬
‫בשמחה, אם האמנית תבקש ממני באופן אישי.‬
‫בוא נגיד‬ ‫שלאמנית הייתה סיבה טובה לזרוק אותו.‬
‫אני לא יכול לחשוב על סיבה לזרוק ציור כזה.‬
‫אני יכולה.‬
‫למרות שהוא חצי גמור, ‬ ‫שום דבר כאן לא משתווה אליו.‬
‫לכן כולם מדברים עליו.‬
‫טוב, עדיף שהם ידברו על האוכל.‬
‫תסלח לי.‬
‫שרלוט, אנחנו עושות רושם נהדר.‬
‫נראה שכולם אוהבים את האוכל.‬
‫הכול בזכותך ובזכות אלה.‬
‫זו העבודה, אימא.‬
‫זה הדבר היחיד שאני מרוכזת בו כרגע.‬ ‫-לכן את הכי טובה.‬
‫לילה טוב. תודה רבה שבאתם.‬
‫טוב, נראה לי שהצלחנו.‬
‫והאוכל היה די מושלם.‬ ‫-תודה.‬
‫אני חייב לומר, את נראית מדהים.‬ ‫-תפסיק.‬
‫טוב, עבר הרבה זמן מאז שהתלבשתי יפה.‬
‫אז אני צריך לערוך עוד מסיבות כאלה.‬
‫תגידי, את באה לאירוע "חג בצבעים" מחר?‬
‫לא תכננתי לבוא.‬
‫שרלוט היא האמנית. אני מתעסקת במספרים.‬
‫חבל.‬
‫חשבתי שזו תהיה‬ ‫עוד הזדמנות לקדם את המסעדה שלך.‬
‫יהיו שם הרבה תיירים‬ ‫שלא שמעו על "המטבח של צ'רלי".‬
‫נקודה טובה.‬
‫תחשבי על זה.‬
‫אני חושבת.‬
‫אני מקווה שנתראה מחר, מולי. לילה טוב.‬
‫על מה דיברתם?‬
‫הוא רוצה שאבוא לאירוע "חג בצבעים".‬ ‫-באמת?‬
‫כדאי לך ללכת.‬
‫טוב, אוכל לקדם את המסעדה‬ ‫אם אביא את הסיידר החם המתובל שלנו.‬
‫הגיוני. עסקים וקצת הנאה.‬
‫רק עסקים.‬
‫אם את אומרת.‬
‫טוב, ואייט.‬
‫מה נצייר?‬
‫היי.‬
‫סליחה, המסעדה נפתחת רק עוד... שעה.‬
‫יצאתי לטיול וחשבתי לעצמי, "מנחת פיוס".‬
‫תקשיבי, נראה לי שקיבלת רושם מוטעה‬ ‫לגבי הסיבה שתליתי את הציור.‬
‫אני מקשיבה.‬
‫לא ניסיתי לגנוב קרדיט מהאמנית.‬
‫רק ניסיתי לחלוק כבוד לאמנות שדיברה אליי.‬
‫אני שמחה שהציור דיבר אליך, ‬
‫אבל מה אם האמנית לא רוצה‬ ‫שיראו את האמנות שלה?‬
‫זו שאלה הוגנת, אבל למה שהיא לא תרצה?‬
‫זה מסובך.‬
‫שמעתי שהאירוע הבא הוא ציור בציבור.‬ ‫רוצה לבוא איתי?‬
‫אני לא חזק בציור, ‬ ‫אז אולי תוכלי לתת לי כמה עצות.‬
‫אני אחשוב על זה.‬
‫אי אפשר לבקש יותר מזה.‬
‫אלך מוקדם ואשמור לך מקום.‬
‫רק ליתר ביטחון.‬
‫הבחור המסתורי‬ ‫שדיברת איתו במסיבה אתמול בלילה‬
‫עקב אחרייך לכאן?‬
‫קוראים לו ואייט. הוא אמן ידוע.‬
‫הוא נראה בחור מעניין, אבל...‬
‫אבל מה?‬
‫יש לנו עניינים לא גמורים.‬
‫כמו הציור הלא גמור שלך שתלוי בגלריה?‬
‫אני תמיד מזהה את הסגנון שלך.‬
‫טוב, רק את וואייט יודעים את זה.‬
‫ידעתי שלא זרקת אותו.‬
‫דווקא כן. זרקתי אותו לפח.‬
‫אין לי מושג איך הוא השיג אותו.‬
‫אני לא מבינה מה הבעיה.‬ ‫לפי מה ששמעתי, יש לך סיכוי לנצח.‬
‫זה ציור חצי גמור.‬ ‫אני לא רוצה שיראו אותו בצורתו הנוכחית.‬
‫ובגלל העומס במסעדה‬ ‫אין לי זמן לסיים את הציור, גם אם ארצה.‬
‫אני פשוט אוריד אותו. כן.‬
‫הייתה לך הזדמנות להוריד אותו אתמול בלילה.‬ ‫-טוב, אנשים דיברו, ולא רציתי...‬
‫להוריד אותו.‬
‫טוב, עכשיו אני רוצה.‬
‫אני חושבת שכדאי לך‬ ‫להיענות להזמנה של האמן הנחמד, ‬
‫גם אם רק תגידי לו‬ ‫שאת רוצה את הציור שלך בחזרה.‬
‫אפשר לפחות לדעת עליו יותר?‬
‫זה... אין מה לספר.‬
‫תגידי לי שאת לא רוצה לדעת עליו יותר.‬ ‫-אני כבר יודעת עליו.‬
‫כלומר, אני יודעת מה הוא עושה למחייתו.‬ ‫אני מכירה את הקריירה שלו.‬
‫אני לא מכירה אותו אישית, אבל זה אותו הדבר.‬
‫את כנראה רוצה לדעת יותר, ‬ ‫כי את מברברת עכשיו.‬
‫בסדר, אני אלך אם זה ישמח אותך, ‬
‫אבל רק כדי להגיד לו שאני מורידה את הציור.‬
‫בטח. כן.‬
‫זו הסיבה היחידה.‬
‫רק בשביל זה.‬
‫לא רע.‬
‫חשבתי ששמעתי אותך נכנסת.‬
‫למה את בבית? ולמה את לבושה ככה?‬
‫אלה אחראית על המטבח היום, ‬ ‫אז חשבתי ללכת ל "חג בצבעים".‬
‫את בת נהדרת.‬ ‫תוכלי לעזור לי לחלק את הסיידר המתובל.‬
‫אני שמחה לעזור.‬
‫אני אטפל בסיידר.‬
‫את יודעת, אם את נראית טוב כל כך, ‬
‫כדאי שגם אני אתגנדר קצת.‬
‫אני בטוחה שפטריק ישמח.‬
‫לא חשבתי עליו לשנייה.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-את כזאת...‬
‫- חג בצבעים‬ ‫המוזאון הימי של בייסייד -‬
‫סיידר מ "המטבח של צ'רלי"?‬
‫תיהנו.‬
‫אז לא עמדת בפיתוי וקיבלת את ההזמנה שלי.‬
‫היה לך מזל.‬
‫עבדתי.‬
‫זה מקום נחמד לעבוד בו. אני אוהב את הסירות.‬
‫כן, זה מוזאון סירות.‬ ‫הן חלק מההיסטוריה של העיירה.‬
‫את יודעת, הדוכן שלך מתאים לשירות עצמי.‬
‫אולי תבואי לצייר איתי?‬
‫אני צריכה להישאר כאן.‬
‫נראה לי שאנשים יבינו איך למזוג לעצמם.‬
‫בסדר, חכמולוג. בוא נלך.‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל אני מזהירה אותך, ‬ ‫יש הבדל גדול בין מכחול לעיפרון.‬
‫- סיידר תפוחים חם‬ ‫קופון 50% הנחה -‬
‫מוכן לשיעור שלך?‬ ‫-כן.‬
‫רגע, זה הופך לציור בצבעי מים.‬
‫כן, זה יעבוד.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר, תוסיף קצת ירוק.‬
‫ירוק.‬
‫טוב.‬
‫לא.‬
‫מחזיקים אותו ככה.‬
‫כן.‬ ‫-כמעט כמו עיפרון.‬
‫בערך.‬ ‫-טוב.‬
‫תן למכחול לעשות את העבודה, טוב?‬
‫רגע.‬ ‫-איך זה?‬
‫הנה, תן לי...‬ ‫-בטח.‬
‫תעצום עיניים.‬
‫פשוט תרגיש את זה.‬
‫כן! תראה, אתה מצליח.‬
‫היי, באת.‬
‫כן.‬
‫ממש אוהבים את הסיידר שלנו.‬
‫הגיע קהל גדול לאירוע היום.‬
‫ראיתי פה הרבה אנשים, אז זה טוב.‬
‫תודה שהזמנת אותנו לעשות את זה.‬
‫כדאי שתלכי לראות מה שרלוט מציירת.‬
‫היא מוכשרת מאוד.‬
‫היא אוהבת לצייר.‬
‫זו דרך טובה להפיג מתחים, אני מניחה.‬
‫היה כיף לבלות איתך בחג.‬
‫אני מסכימה.‬
‫אז באיזו עיר גדולה אתה גר?‬ ‫-למה את חושבת שאני מעיר גדולה?‬
‫באמת?‬
‫בסדר. ניו יורק.‬
‫אבל אני תמיד בנסיעות עבודה, ‬ ‫אז קשה לומר שאני גר שם.‬
‫ולמה באת לבייסייד?‬ ‫-כדי לבקר את חברי הטוב דיוויד.‬
‫הוא עודד אותי להגיש ציור לתחרות האמנות.‬
‫כלומר, להגיש ציור‬ ‫של מישהו אחר לתחרות האמנות?‬
‫אני אגיש ציור משלי.‬
‫פשוט עוד לא הבנתי מה אני רוצה לצייר.‬
‫בבייסייד יש בניינים יפים.‬
‫נמאס לי מציורים אדריכליים.‬
‫אני אוהבת אותם. הם כל כך מדויקים, כל כך...‬
‫יבשושיים? חסרי רגש?‬
‫הם מרגשים אותך?‬ ‫-כן.‬
‫אני אוהבת אותם.‬
‫טוב, תמיד חשבתי שהם קרים.‬
‫אני רוצה לצייר ציורים מלאים בחום ובחיים, ‬ ‫כמו הציורים שלך.‬
‫הציור שלך, אפילו כשהוא חצי גמור, ‬ ‫מרגש בהרבה מהציורים שלי.‬
‫לא, אבל תודה.‬
‫תאמין לי, אני מבינה אותך.‬
‫כל כך הרבה אנשים מכתיבים את היצירות שלי.‬ ‫אני רוצה ליצור משהו לעצמי.‬
‫טוב, אין מקום טוב יותר למצוא השראה‬ ‫מאשר בייסייד בחג המולד.‬
‫אהיה הראשונה בתור לראות את הציור שתגיש.‬ ‫-באמת?‬
‫בסדר. מה איתך?‬
‫את בבירור אמנית מוכשרת.‬
‫למה את עובדת כשפית?‬
‫לפעמים הדבר הכי חשוב הוא לתמוך במשפחה.‬
‫לדעתי חשוב מאוד גם להגשים חלומות.‬
‫אתה חולם אם נראה לך שתסיים לפני שיחשיך.‬
‫יותר ציורים, פחות דיבורים.‬ ‫-בסדר.‬
‫שרלוט, זה יפה כל כך.‬
‫תודה.‬
‫בסדר. תהיי כנה.‬
‫בסדר.‬
‫זה טוב.‬
‫אתה יודע, ‬ ‫מחר יש אירוע יצירה בגלריית האמנות.‬
‫אתה יכול לעשות הדגמה של ציור בעיפרון, ‬ ‫לנסות כמה רעיונות על האנשים שם.‬
‫אני בטוחה שהם ישמחו לראות אותך עובד.‬
‫ברצינות?‬
‫מזמן לא ציירתי בעיפרון.‬ ‫-אתה יכול לעשות את זה.‬
‫ופטריק ישמח.‬
‫תבואי?‬
‫אולי. אחרי העבודה.‬
‫אז קבענו.‬
‫נראה לי שאלך לשרוף את זה עכשיו.‬
‫לא!‬ ‫-כן.‬
‫נתראה מחר באירוע היצירה?‬ ‫-מחר. ביי.‬
‫ביי.‬
‫הוא נראה נחמד.‬ ‫-ואייט?‬
‫אה, את יודעת מה השם שלו.‬
‫כן. והוא יודע מה השם שלי.‬
‫זו התחלה טובה.‬
‫אני כל כך שמחה שהכרת מישהו חדש.‬
‫זה יפה מאוד.‬
‫היי, אחי.‬ ‫-היי.‬
‫החלטתי להוסיף קצת קישוטי חג‬
‫כדי לעזור לך לקבל השראה.‬
‫אהבתי.‬
‫הוצאת עוד ציור מהאשפה?‬
‫לא, ציירתי את זה בעצמי.‬ ‫-בעיניים עצומות?‬
‫עצמתי עיניים חלק מהזמן, אבל...‬
‫אני לא צייר.‬
‫תן לי לראות. בסדר.‬
‫אז למה ציירת את זה?‬
‫אתה ושריל כבר אכלתם ארוחת ערב?‬
‫חשבתי להביא אוכל מ "המטבח של צ'רלי".‬
‫האוכל שם טוב.‬ ‫-כן.‬
‫ובינינו, מתברר שהשפית של המסעדה‬ ‫ציירה את הציור שמצאת.‬
‫בסדר, אני אוהב את הכיוון.‬
‫אז שפית, מה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה הולך לשם‬ ‫כדי להביא אוכל או כדי לראות אותה?‬
‫גם וגם.‬
‫- המטבח של צ'רלי -‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫מאוחר מדי להזמין אוכל לפני שתסגרו?‬
‫ברור שלא, אבל...‬
‫אנחנו צריכים לדבר. שב.‬
‫סליחה, אנחנו מכירים?‬
‫לא. אני אלה.‬
‫אני החברה הכי טובה של שרלוט.‬ ‫היא לא כאן כרגע, ‬
‫וזה טוב בשבילנו.‬
‫אני לא יודעת איך הציור של שרלוט הגיע אליך, ‬
‫אבל ברור שהתרשמת ממנו, ‬ ‫כי הגשת אותו לפסטיבל.‬
‫כן. היא מוכשרת מאוד.‬
‫והיא סוף סוף החליטה להשתתף בתחרות השנה, ‬ ‫ואז חיבלת בה.‬
‫לא ידעתי את זה, אבל היא זרקה את הציור.‬
‫כן, זה נכון. אבל התכוונתי לשכנע אותה‬ ‫לשנות את דעתה ולהירשם לתחרות.‬
‫עכשיו זה יהיה קשה יותר‬
‫כי הציור הלא גמור כבר תלוי בגלריה.‬
‫מה את מציעה?‬
‫תן לה להוריד אותו אם זה מה שהיא רוצה.‬
‫את יודעת, אני צריך חברים כמוך.‬
‫אני שמחה שאתה מבין. אני אוהבת את שרלוט.‬
‫גם אני מחבב אותה.‬
‫תיארתי לעצמי.‬
‫אתה אוכל כאן, או לארוז לך?‬
‫לארוז?‬
‫לארוז.‬
‫- המטבח של צ'רלי -‬
‫היי.‬
‫חשבתי על הגאלה בסוף השבוע.‬
‫אנחנו חייבות להרשים, ללכת על זה בגדול.‬
‫אז חשבתי שלכבוד חג המולד‬ ‫נעשה משהו חדש, משהו שונה.‬
‫ריזוטו דלורית.‬
‫את בטוחה שאת רוצה להכין מנה חדשה‬ ‫במקום מנה מוכרת ואהובה?‬
‫בטוחה לחלוטין.‬
‫מתוקה?‬
‫מה קורה?‬
‫את יודעת, הרבה דברים.‬
‫יש לי הרבה אחריות כאן, ‬ ‫והמסעדה כמובן בעדיפות עליונה.‬
‫אני גם נהנית מחברתו של גבר‬ ‫שעומד לעזוב את העיר, ‬
‫ויש לי רגשות מנוגדים בקשר לזה, ‬
‫ואני רק רוצה לבטא את עצמי דרך הציורים שלי.‬
‫אני פשוט מרגישה...‬
‫מוצפת.‬
‫את חושבת שזה גדול עליי?‬
‫אני חושבת שזה יהיה גדול על כל אחד.‬
‫זו עונת החגים, המסעדה עמוסה, הפסטיבל...‬
‫ואת צריכה לפגוש את הגבר הזה שוב‬ ‫לפני שהוא יעזוב.‬
‫בכל מה שקשור לציור, טוב...‬
‫אני בטוחה שתמצאי זמן לזה כשהכול ייגמר.‬
‫כן, אולי.‬
‫בסדר. אני רוצה לטעום את הריזוטו.‬
‫כן, לא את הריזוטו הזה, ‬ ‫כי הוא נשרף בזמן שדיברנו.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אני אלך.‬
‫- גלריית האמנות של בייסייד -‬
‫היי. אני שמח שאת כאן.‬
‫סליחה שפספסתי את ההופעה.‬
‫סרוויס הצהריים היה ארוך מהרגיל.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫כן, שמרתי את החלק האחרון רק בשבילך.‬ ‫-בשבילי?‬
‫לימדת אותי טכניקת מכחול.‬
‫בתמורה אני אלמד אותך טכניקת עיפרון.‬
‫בסדר. מה אני עושה בדיוק?‬
‫טוב, סנטה לא יהיה מושלם בלי חגורה.‬
‫את צריכה רק להדגיש את הקווים.‬
‫מעולה. פשוט תעצמי עיניים ותרגישי את זה.‬
‫יפה.‬
‫אני חייבת להודות, ‬ ‫רישום בעיפרון שונה מציור במכחול.‬
‫זו הרגשה נהדרת לצייר שוב.‬
‫אפשר לבקש ממך טובה?‬
‫בטח.‬
‫הכנתי דוגמאות ליצירה שאגיש לפסטיבל, ‬
‫וקיוויתי שתעיפי מבט.‬
‫חוות דעת כנה תעזור לי מאוד.‬
‫בשמחה.‬ ‫-באמת?‬
‫נהדר.‬
‫בואי נלך לעשות את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה חדר העבודה שלי בזמן שאני כאן.‬
‫היי.‬
‫חשבתי שראיתי אותך נכנס.‬ ‫-אתה דיוויד?‬
‫כן.‬ ‫-אני שרלוט.‬
‫נעים להכיר.‬
‫את השפית של "המטבח של צ'רלי".‬
‫כן.‬
‫אני אוהב את השרימפס הצלוי שלך. הוא מעולה.‬
‫תודה.‬
‫כן. ותודה לך, דרך אגב.‬
‫שמעתי שבזכותך הבחור הזה חזר לצייר.‬
‫רק הצעתי את זה. הוא עשה את השאר.‬
‫טוב, אני צריך ללכת לחנות, אז...‬
‫שמחתי מאוד לפגוש אותך.‬
‫נתראה אחר כך, חבר.‬
‫הוא החבר הכי ותיק שלי.‬
‫הוא העוגן שלי. הוא בדיוק עבר לכאן, האמת.‬
‫אז הוא כאן לתמיד.‬ ‫אנשים שעוברים לכאן לא עוזבים.‬
‫טוב לדעת.‬
‫התחלתי לצייר דברים שנראו לי מעניינים.‬
‫מה המכנה המשותף?‬
‫בכנות, אני לא יודע.‬
‫אמרת שאתה נוסע הרבה בגלל העבודה, ‬ ‫אז אולי תגיש יצירה על המקומות שביקרת בהם?‬
‫אני לא זוכה לחקור את העיר כשאני עובד.‬
‫ברגע שאני מסיים, אני עובר לפרויקט הבא.‬
‫הכיסא האהוב על אימא שלי.‬
‫היא ישבה עליו מדי חג מולד‬ ‫בזמן שפתחנו מתנות.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫הפטיפון הזה מגניב.‬
‫אימא שלי הייתה זמרת.‬ ‫הייתה לה קריירה נהדרת.‬
‫היא נסעה בכל רחבי המדינה מהופעה להופעה.‬
‫אפילו הופיעה בקרנגי הול.‬
‫שם היא פגשה את אבא שלי. הוא ניגן בתזמורת.‬
‫אז ירשת מהם כישרון מוזיקלי?‬
‫אני יכול למחוא כפיים לפי הקצב ברוב השירים.‬
‫יצא לך לנסוע איתם?‬ ‫-לא.‬
‫אחרי שנולדתי, ‬
‫הם התחילו ללמד בקולג' מקומי‬ ‫והפסיקו לצאת לסיבובי הופעות.‬
‫לדעתך הם התחרטו?‬
‫כן. כלומר, אני לא יודע. אני הייתי מתחרט.‬
‫אני אוהב את הקריירה שלי.‬ ‫-אמרת שאתה לא מסופק.‬
‫כן, אולי לא התנסחתי כמו שצריך.‬
‫"לא ממומש" זו הגדרה טובה יותר.‬
‫אני מעדיף לצייר ביד.‬
‫במקום זאת, אני משתמש במחשב‬
‫כדי ליצור שרטוטים אדריכליים‬ ‫לעסקים גדולים או לבתי מלון.‬
‫והם משלמים לי.‬
‫אבל... זה עדיף על עבודה אמיתית.‬
‫כמו שפית?‬
‫לא התכוונתי לזה ככה.‬
‫בישול הוא אמנות, נכון?‬
‫בטח.‬
‫לפעמים. בשבילי זו רק עבודה.‬
‫ולכן את צריכה לצייר במקום לבשל.‬
‫קל לך לומר. אתה אמן שמטייל ברחבי העולם.‬
‫לא נראה לי שהייתי מסוגלת לעשות את זה.‬ ‫אני מרגישה שלווה רק כשאני בבית, ‬
‫בייחוד בחג המולד.‬
‫כן.‬
‫אני מסכים.‬
‫ולכן אני כאן.‬
‫כדי לבלות את חג המולד‬ ‫עם דיוויד ועם אנשים חדשים.‬
‫אתה יודע, אני חושבת‬ ‫שלא בחרת לצייר את הדברים האלה באקראי.‬
‫אני בטוחה‬ ‫שכולם היו חלק מהבית שלך כשגדלת, נכון?‬
‫כמו כיסא הנדנדה.‬
‫אמרו לך פעם שאת טובה מאוד בשינוי הנושא?‬
‫יש לי הרבה ניסיון בזה.‬
‫אבל תראה.‬
‫כן, אולי את צודקת.‬
‫אולי אוכל לעשות עם זה משהו.‬
‫לגבי הציור בגלריה...‬
‫כן, זה בסדר. את לא צריכה להסביר.‬
‫את אמנית מוכשרת, ‬ ‫ולא הייתה לי זכות להגיש את היצירה שלך.‬
‫זה הציור שלך.‬
‫אם את רוצה להוריד אותו, ‬ ‫את לא צריכה רשות ממני.‬
‫אני יודעת.‬
‫אז...?‬
‫אני מורידה אותו.‬
‫היי, שרלוט.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אני צריכה לדבר איתך.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫הציור האנונימי...‬
‫אני ציירתי אותו.‬
‫והחלטתי להוריד אותו.‬
‫ואייט יודע.‬
‫את ציירת אותו?‬
‫שרלוט, אני אוהב אותו.‬
‫לציור שלך יש סיכוי טוב לנצח בתחרות.‬ ‫את בטוחה שאת רוצה לעשות את זה?‬
‫כן, אני בטוחה.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אם תשני את דעתך, ‬
‫תצטרכי להירשם מחדש לתחרות ולהגיש אותו שוב.‬
‫אבל על השם שלי, נכון?‬
‫נקודה טובה.‬
‫מועד ההגשה האחרון‬ ‫הוא ביום הענקת הפרסים, 23 בחודש.‬
‫שרלוט.‬
‫אני מקווה שתגישי משהו.‬
‫יש לך כישרון אמיתי.‬
‫לא.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬
‫אז... איך הולך?‬
‫אני עדיין עובד על זה.‬
‫השארת את זה בפנים, על השולחן.‬
‫פספסת שיחה...‬
‫מלונדון.‬
‫תודה.‬
‫אז... אתה ושרלוט?‬
‫כן, ביקשתי ממנה חוות דעת‬ ‫על היצירה שאגיש לפסטיבל.‬
‫בטח.‬
‫לא, באמת.‬ ‫לשרלוט יש גישה מעוררת השראה לאמנות.‬
‫בבקשה, תגיד לי שלא מדובר פה‬ ‫רק ב "גישה מעוררת השראה לאמנות".‬
‫ברור שלא.‬ ‫-בסדר.‬
‫היא כיפית והיא שונה והיא חכמה.‬
‫אולי היא מבינה את החלומות שלי‬ ‫טוב יותר ממני.‬
‫אבל אני לא יודע איך זה יעבוד.‬
‫יש לי הצעה. צא איתה לדייט אמיתי.‬
‫תבלה איתה בחג. אל תחליט כלום מראש.‬
‫פשוט תבין שיש לך הרבה זמן לחשוב על זה.‬
‫אני תמיד בנסיעות, ‬ ‫וזה לא משאיר מקום לזוגיות משמעותית.‬
‫לכן הזוגיות האחרונה שלי נכשלה.‬
‫כן.‬
‫אבל אנשים יכולים לשנות גישה‬
‫ולהשתנות למען האדם הנכון.‬
‫העבודה שלי לא תשתנה.‬
‫פשוט תשמור על ראש פתוח, בסדר?‬
‫השיחה?‬
‫אה, כן.‬
‫לונדון.‬
‫כן, אני מבין, ‬ ‫אבל אני לא יכול לתת לך תשובה כרגע.‬
‫אני אחזור אליך.‬
‫תודה על ההצעה.‬
‫טוב...‬ ‫-מה החדשות?‬
‫רשת המלונות מגניפיק מעוניינת לשכור אותי.‬
‫הם רוצים רישומים לכל המלונות שלהם.‬
‫כולם.‬
‫זו עבודה של חצי שנה עד שנה בלונדון.‬
‫הרבה כסף?‬
‫כן.‬
‫ואו.‬
‫מה תעשה?‬
‫הם רוצים שאטוס לשם מייד אחרי חג המולד.‬ ‫-מה?‬
‫דבר אחד בטוח...‬
‫התזמון שלהם מסריח.‬
‫שרלוט.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫היית ערה כל הלילה?‬
‫הורדת אותו.‬ ‫-כן, ראיתי בו משהו.‬
‫לא התכוונתי לסיים אותו.‬ ‫רציתי רק לעשות דבר אחד, ‬
‫אבל לא הצלחתי להפסיק.‬
‫הוא עוד לא גמור.‬
‫אימא שלך שלחה אותי להעיר אותך.‬
‫באמת?‬ ‫-היא רצתה לתת לך לישון.‬
‫סיימתי את ההכנות במטבח.‬ ‫-כנראה לא שמעתי את השעון המעורר.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אני כל כך שמחה שחזרת. מתחיל להיות פה עומס.‬
‫נטפל בזה. אני אכין את קציצות הסרטן.‬ ‫-טוב, אני אקח את זה.‬
‫מתוקה, זה סוכר. את מנסה משהו חדש?‬
‫לא. פשוט לקחתי בטעות את...‬
‫לא משנה.‬
‫שרלוט, אולי נצא להפסקה קצרה?‬ ‫אלה, המטבח שלך.‬
‫בסדר?‬
‫סליחה שאיחרתי.‬ ‫-רציתי לתת לך לישון.‬
‫הייתי בסטודיו, ציירתי.‬
‫פשוט הייתה לי המון השראה.‬ ‫הייתי ממש זקוקה לזה.‬
‫זה קשור לוואייט?‬
‫אולי. כן.‬
‫אבל זה קשור גם אליי.‬ ‫אני פשוט עוד לא מוכנה לדבר על זה.‬
‫בסדר. טוב...‬
‫אני כאן אם את צריכה אותי.‬
‫תודה, אימא. אני מוכנה לחזור לבישולים.‬
‫בסדר.‬
‫הכול בסדר?‬
‫הלוואי שידעתי.‬
‫ניסיתי לתת לה תמיכה, זמן, מרחב נשימה.‬
‫תראי אותה. היא אבודה יותר מתמיד.‬
‫תאמיני לי, היא ממש לא אבודה.‬
‫אני חושבת שהיא מוצאת את דרכה.‬
‫באמת?‬
‫אני מקווה שאת צודקת.‬
‫תסמכי עליי.‬
‫שרלוט רק רוצה שתהיי גאה בה.‬
‫- תחרות קישוט עצים -‬
‫ברוכים הבאים לתערוכה השנתית‬ ‫של פסטיבל אמנות חג המולד.‬
‫השנה האמנים הנבחרים שלנו יקשטו עצים, ‬
‫אז תזכו לראות אותם‬ ‫יוצרים קסם חג לנגד עיניכם.‬
‫בואו נתחיל בחגיגות!‬
‫התעלית על עצמך השנה, פטריק.‬
‫הגלריה נראית נהדר.‬
‫ואני אוהבת את קישוט העצים.‬
‫תודה.‬
‫ואנשים לא מפסיקים לדבר על האוכל.‬
‫והעסק משגשג בזכותך ובזכות הבת שלי.‬
‫אפרופו שרלוט, ‬
‫אני רוצה להציע לך רעיון.‬
‫אתה רוצה לקשט גם את העץ הזה?‬
‫אפשר לעשות את זה במחשב?‬ ‫-תפסיק.‬
‫כן. אני מסתכל על כל הציורים שתלויים כאן, ‬ ‫וחלק מהיצירות מרשימות מאוד.‬
‫אבל עוד לא ראיתי‬ ‫ציור של האמנית האהובה עליי.‬
‫טוב, אני עובדת על זה.‬
‫אני מסיימת את הציור שלי בגללך.‬ ‫-זה נהדר.‬
‫מצד שני, עוד לא החלטתי מה אני רוצה לצייר.‬ ‫-קשה לי מאוד להאמין.‬
‫אסור לי לבקש עוד עזרה מהאמנית האהובה עליי?‬
‫אודה לך על כל רעיון.‬
‫אם ככה, אני מכירה מקום מושלם‬
‫שייתן לך רעיונות חדשים‬ ‫וישפר את מצב הרוח שלך.‬
‫תפגוש אותי אחרי שאסיים?‬
‫אי אפשר לסרב לזה.‬
‫מושלם.‬
‫אני אקח את זה.‬
‫אני ממליצה לך להסתכל על הקישוטים.‬
‫כולם עם הקדשה אישית?‬ ‫-כן.‬
‫כל התושבים כותבים מדי שנה‬ ‫משהו שהם אסירי תודה עליו.‬
‫זו תזכורת‬ ‫לכך שאנחנו לא לבד בחיים האלה, אתה יודע?‬
‫ובאופן מסורתי, ‬ ‫זוגות תולים קישוט משותף כל שנה.‬
‫אי פעם תלית קישוט עם מישהו?‬
‫כן. קוראים לו ג'ף.‬
‫לא אתלה איתו עוד קישוט.‬
‫מה קרה?‬
‫שנינו גדלנו כאן.‬
‫הוא רק חיכה לרגע שבו יוכל לעזוב, ‬ ‫ואני הייתי צריכה להיות כאן.‬
‫הוא עזב את העיר לפני כמה שנים.‬
‫ואת מעולם לא רצית לעזוב?‬ ‫-אימא שלי זקוקה לי עכשיו.‬
‫טוב, אשמח לראות איזה קישוט תלית השנה.‬
‫אתה חושב שתצליח למצוא אותו?‬ ‫-נראה לי.‬
‫בסדר.‬ ‫-בואי נראה.‬
‫חם.‬
‫קר. קפוא.‬
‫- טעם -‬
‫"טעם"?‬ ‫-כן, טעם. תיבול.‬
‫אני אסירת תודה על כל דבר בחיים שלי, ‬ ‫על הטעם שכולם מוסיפים להם.‬
‫אם זה משנה, כבר הוספת טעם לחיים שלי.‬
‫ההרגשה הדדית.‬ ‫-אז...‬
‫גם מבקרים יכולים להשתתף?‬
‫אתה מוזמן לבחור כל קישוט ריק.‬ ‫-בסדר.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫הכול מצוין.‬
‫בסדר.‬
‫"חג המולד בבייסייד"?‬
‫הודות לחג המולד פגשתי את חברי דיוויד‬ ‫וזכיתי במשהו... אישי.‬
‫ואני אסיר תודה.‬
‫אז התכנית שלי לבוא הנה הצליחה?‬
‫מעל ומעבר.‬
‫רוצה לשתף אותי?‬
‫עוד לא.‬
‫ואני אסיר תודה על כך‬ ‫שהודות לחג המולד בבייסייד פגשתי אותך.‬
‫אתה יודע, יש פה דוכן שוקו חם מעולה.‬
‫אחרייך.‬
‫ואייט, אתה שם?‬
‫עשיתי את זה!‬
‫היי. מישהי שתתה קפה בבוקר.‬
‫סיימתי את הציור שלי.‬
‫זה מדהים.‬ ‫-הייתי חייבת להראות לך אותו.‬
‫תראה לי את שלך?‬
‫עוד לא.‬
‫טוב, אני אאחר למסעדה, ‬ ‫אבל הייתי חייבת להראות לך אותו.‬
‫אני מת על זה.‬
‫נתראה אחר כך?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫יש!‬
‫טוב שבאת.‬
‫בדיוק העלינו רעיונות לאירועים בפסטיבל, ‬
‫ומאחר שיש שפיות מוכשרות בצוות שלי, ‬
‫חשבתי שאפשר להפוך את היום הפתוח מחר‬ ‫לאירוע קישוט עוגיות חג.‬
‫נראה למשפחות שאמנות יכולה להיות גם טעימה.‬
‫אני אוהבת את הרעיון, ‬ ‫אבל רציתי לדבר איתך קודם.‬
‫אם יש לנו יום שלם להתכונן, בשמחה.‬
‫נעשה את זה כאן, בין ארוחת הצהריים והערב?‬
‫זה בסדר מבחינתך?‬
‫ברור שאת רוצה להכין עוגיות חג.‬ ‫-כבר יש לי רעיונות.‬
‫יופי! אני אפיץ את השמועה ואמשוך לכאן קהל.‬
‫אני אקנה את המרכיבים.‬ ‫אני יודעת בדיוק מה צריך.‬
‫אני אלך איתך.‬ ‫-בסדר.‬
‫תיהנו!‬
‫תודה שאת מתחשבת כל כך.‬
‫לא, יהיה כיף. אני אוהבת עוגיות חג, ‬
‫וזה יהיה ממש טוב למסעדה.‬
‫את יכולה להזמין את ואייט.‬
‫קראת את המחשבות שלי.‬
‫אלה תפסה פיקוד על הכנת העוגיות.‬ ‫היא הייתה מאוד מקצועית.‬
‫זה יהיה כיף.‬
‫אני אהיה שם. אין סיכוי שאפספס סדנת עוגיות.‬
‫עבדת על הציור שלך היום?‬
‫כן. יש לי הרבה השראה.‬
‫יופי.‬
‫טוב, מחר יהיה יום עמוס, ‬
‫ואני זקוקה לשנת היופי שלי, אז...‬
‫את לא.‬
‫תפסיק.‬
‫אין סיכוי.‬
‫ואו. הרבה אנשים.‬
‫מוכנה?‬
‫אני עושה את זה עם אלה.‬ ‫אין סיכוי שאעשה את זה בלעדיה.‬
‫היא מבינה בזה יותר ממני.‬ ‫אני לא יודעת איפה להתחיל.‬
‫התחלה טובה תהיה לא ללבוש את המרכיבים.‬
‫אלוהים. תודה.‬
‫הגיע הזמן להתחיל.‬
‫קטן עלייך.‬
‫תודה לכולכם שבאתם. איזו היענות אדירה.‬
‫תראו את כל המשפחות היפות האלה!‬
‫היום נקשט עוגיות חג מולד‬ ‫בהנחיית אחת משלנו, תושבת בייסייד, ‬
‫השפית שרלוט ויליאמס!‬
‫היי!‬
‫מצטרפת אליי שפית הקינוחים המדהימה, ‬ ‫השפית אלה.‬
‫על כל שולחן יש עוגיות טריות באדיבות אלה, ‬
‫כמו גם ציפוי בצבעים שונים וממתקים‬ ‫כדי לממש את החזון האמנותי שלכם.‬
‫נתחיל בעוגיית עץ חג המולד.‬ ‫לכולם יש עוגייה כזאת?‬
‫אין דרך לא נכונה לצפות עוגייה, ‬
‫אבל יש כמה טכניקות‬ ‫שיאפשרו לכם ליצור משהו מיוחד.‬
‫אז בואו נלמד‬ ‫איך לעצב את הציפוי בצורת מחטי אורן.‬
‫- המטבח של צ'רלי -‬
‫בסדר.‬
‫מה קרה?‬
‫האירוע עוד לא נגמר, ‬ ‫וסרוויס ארוחת הערב אמור להתחיל.‬
‫אמרתי שאהיה האיש הרע ואגיד לכולם לעזוב.‬ ‫אני לא רוצה שתפסידו כסף בגללי.‬
‫יש לנו חדר מלא בלקוחות פוטנציאליים.‬ ‫נשאל אם הם רוצים להישאר לארוחת ערב.‬
‫זה גאוני.‬ ‫-בחצי מחיר!‬
‫קדימה.‬
‫בסדר.‬
‫הצוות הנפלא של "המטבח של צ'רלי"‬
‫שאל אם תרצו להישאר לארוחת ערב בחצי מחיר.‬
‫מה דעתכם? מישהו מעוניין?‬
‫אני אחמם את התנור ואתחיל להכין את הרטבים.‬
‫אני אטפל בכל השאר.‬
‫אני אחלק תפריטים.‬
‫ואני אתחיל לערוך שולחנות.‬
‫המלצרים שלך הגיעו וראו שהמסעדה מלאה.‬
‫הם נראים מרוצים.‬ ‫-יופי.‬
‫עוד לא הכרנו באופן רשמי.‬
‫אני מולי, אימא של שרלוט.‬
‫אני ואייט, ‬ ‫ואני רואה ממי היא ירשה את היופי שלה.‬
‫את יכולה לשמור אותו.‬
‫אני יכול לעזור במשהו?‬
‫תשטוף כלים?‬ ‫שוטף הכלים שלנו לא יבוא. הוא חולה.‬
‫אין בעיה.‬
‫- המטבח של צ'רלי -‬
‫אין כמו מסעדה מלאה.‬
‫זה היה נהדר.‬ ‫-כדאי שתתרגלי לזה.‬
‫המסעדה תהיה מלאה שוב בגאלה מחר בערב.‬
‫לדעתי נעמוד בזה.‬
‫אני מתרגשת.‬
‫זה הסיכוי שלנו להתפרסם.‬
‫מה דעתכם על קפה לפני שנלך לישון?‬
‫הרווחנו את זה ביושר.‬ ‫-אעזור לך.‬
‫ערב נהדר.‬
‫אבל אצטרך להמשיך לעבוד על הציור‬ ‫כשאחזור לדיוויד.‬
‫חשבתי שהולך לך טוב.‬
‫כן. אני רק רוצה שזה יהיה מושלם.‬
‫היי, שניכם.‬
‫שכחתי לומר‬ ‫שאני רוצה מנה כפולה של אספרסו בקפה שלי.‬
‫אלך לברר אם לעוד מישהו יש בקשות מיוחדות.‬
‫הוא מוצא חן בעיניי.‬
‫גם בעיניי.‬
‫אני רוצה לדבר איתך עליו.‬ ‫-אני בטוחה.‬
‫בסדר, הבנתי. נחליף נושא.‬
‫את עדיין עובדת על הציור שלך בלילות?‬ ‫-לא, סיימתי אותו אתמול.‬
‫אבל לא אגיש אותו לתחרות.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫יש לי תוכנית טובה יותר.‬
‫אתן אותו לוואייט כמתנת חג מולד.‬
‫בואי נוציא את הקפה, בסדר?‬
‫בואי. אני מסתדרת.‬
‫- המטבח של צ'רלי -‬
‫אלה, שרלוט, תישנו טוב.‬ ‫יש לנו יום גדול מחר.‬
‫ואייט, נתראה שם?‬ ‫-אין סיכוי שאפספס את זה.‬
‫אנחנו נלך ברגל.‬
‫לילה טוב.‬
‫עזרת מאוד לי ולמשפחה שלי הערב.‬
‫רק שטפתי כלים.‬ ‫את ואלה עשיתן את כל העבודה הקשה.‬
‫החלטת מה תצייר?‬
‫אני חושב שתאהבי את זה.‬
‫זה כל מה שתגיד?‬
‫תכריח אותי להוציא את זה ממך בכוח? מה זה?‬
‫אני יכול להגיד לך שזה עלה על הציפיות שלי.‬
‫בסדר.‬ ‫-הוספת את המרכיב החסר.‬
‫באמת? מה?‬
‫טעם.‬
‫ההשראה המיוחדת שרק את יכולה להעניק.‬
‫ואו.‬
‫ו...?‬
‫ו... מה?‬
‫מה זה? מה אתה מצייר?‬
‫טוב, הבנתי. אתה לא מגלה.‬
‫שרלוט, אני רוצה שתדעי‬
‫שמזמן לא הייתי מאושר כמו שהייתי השבוע.‬
‫גם אני.‬
‫טוב, אני צריכה את האדום הנכון.‬
‫אדום חג מולד.‬
‫את תמיד מדברת לעצמך כשאת מציירת?‬ ‫-מה את עושה פה?‬
‫גייב הציע לי לבוא לדבר איתך.‬
‫למה?‬
‫נמאס לו לשמוע אותי אומרת שאני דואגת לך.‬
‫יש משהו בדבריו.‬
‫ניסיתי לשדך לך גברים מאז שנפרדת מג'ף, ‬
‫ואני מפחדת שהתאהבת במישהו שיעזוב.‬
‫את יודעת, הוא באמת עוזב.‬
‫כלומר, חשבתי על זה, אבל...‬
‫אבל מה?‬
‫אבל לדעתי יש בינינו חיבור אמיתי.‬
‫ואני רוצה להאמין שהוא ירצה להישאר.‬
‫מתוקה!‬
‫בזכותו חזרתי לצייר כמו פעם, כשרק התחלתי.‬
‫הוא עשה את זה!‬
‫זה לא רק המקום השמח שלי.‬
‫זה המקום שאליו אני שייכת.‬
‫ידעתי את זה כבר הרבה זמן.‬
‫חבל שלא אמרת לי.‬
‫באמת יש יותר מאדום אחד?‬
‫אני מחפשת אדום רוסה קורסה.‬
‫אדום חג מולד יפהפה, עז ומבריק.‬
‫זה שם מצחיק.‬
‫אדום מכונית ספורט איטלקית.‬
‫סליחה.‬
‫הוא כאן איפשהו.‬ ‫-אני אעזור לך למצוא.‬
‫רגע. אני לא רוצה לעכב אותך.‬ ‫אנחנו צריכות להתכונן לגאלה בבוקר.‬
‫כן, אבל קודם נמצא את האדום שלך.‬ ‫תזכירי לי, איך קוראים לו?‬
‫לא.‬
‫היי, חבר. אני הולך לישון. להביא לך משהו?‬
‫לא, עשית מספיק.‬
‫אתה יודע, אני רואה אותך עובד, ‬
‫וזה מזכיר לי את הלופט בניו יורק.‬
‫ואייט המטורף עובד עד אמצע הלילה.‬
‫אתה יודע, אני מרגיש כמו ואייט המטורף.‬
‫טוב, לנשים יש השפעה כזאת.‬
‫כן.‬
‫היא האדם הכי נחמד שאי פעם פגשתי.‬
‫והייתי בהרבה מקומות.‬
‫אז אפשר לומר שמצאת את המוזה שלך?‬
‫בלשון המעטה.‬
‫לא רע, נכון?‬
‫כל הכבוד, חבר. כל הכבוד.‬
‫מה את עושה?‬
‫מכינה את ריזוטו הדלורית שלך, ‬ ‫עם כמה תוספות משלי.‬
‫זה אף פעם לא יצא לי כמו שצריך.‬
‫כל הזמן איבדתי ריכוז והרסתי את המנה.‬
‫טוב, הראש שלך היה במקום אחר.‬ ‫אבל אני אוהבת את הרעיון.‬
‫וחשוב מכך, זה יצא מדהים.‬
‫הנה, תטעמי.‬
‫זה מעולה. נגיש את זה הערב.‬
‫עם עוף בעשבי תיבול.‬
‫יש התקדמות?‬
‫בדיוק דיברנו על התפריט לגאלה.‬
‫ו...?‬
‫ריזוטו הדלורית של אלה עם עוף בעשבי תיבול‬ ‫הוא מנת חג מושלמת.‬
‫של אלה?‬
‫באמת?‬
‫באמת.‬
‫זה המקום השמח שלך.‬
‫בסדר, את מחליטה. את השפית הראשית.‬
‫אני אחזור לקשט ואתן לכן לבשל.‬
‫את לא מבינה כמה אני מעריכה את זה.‬
‫תאמיני לי, אני מבינה לגמרי.‬
‫תודה.‬
‫כשאת מרוכזת, העוף יוצא מושלם.‬
‫אני מבשלת עוף מגיל עשר.‬ ‫-ואת מציירת מגיל תשע.‬
‫את צריכה לספר לאימא שלך.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫זהים לגמרי.‬ ‫-זו השאיפה. למדתי מהטובה ביותר.‬
‫את טבחית נהדרת.‬
‫טוב, לפעמים התלמיד עולה על רבו.‬
‫בעיה?‬
‫קיבלתי דוא "ל מהחבר שלי בלונדון.‬ ‫הם הכפילו את ההצעה המקורית, ‬
‫בתוספת כרטיס במחלקה ראשונה ללונדון‬ ‫יום אחרי חג המולד.‬
‫תצטרך לענות להם.‬
‫כן.‬
‫אני יודע.‬
‫- גאלה חגיגית -‬
‫היי!‬
‫אני לא מאמינה, ‬ ‫אין פה אפילו פרצוף חמוץ אחד.‬
‫אם זה ימשיך ככה, נוזכר בכל כתבה ובכל בלוג.‬
‫אתה חושב שירצו תמונה שלי? אני נראית בסדר?‬
‫את יפהפייה.‬
‫ואם הם לא רוצים תמונה שלך, אני רוצה.‬
‫אני חושבת שהצלחנו.‬
‫לא נשאר אפילו גרגר אורז אחד על שום צלחת.‬
‫הכול בזכותך. החלטת את ההחלטה הנכונה.‬ ‫-תודה.‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫אלך לבדוק אם אימא שלך צריכה עוד משהו.‬
‫אני יודע שאני לא אמור להיות כאן, ‬ ‫אבל אני צריך לדבר איתך.‬
‫לא, אני שמחה שאתה כאן.‬ ‫יש כלים שצריך לשטוף.‬
‫אין בעיה. תביאי לי סינר.‬
‫אני צוחקת.‬
‫יש לנו עזרה.‬ ‫אבל נחמד שהיית מוכן לעזוב הכול ולעזור.‬
‫לצערי, בגלל זה אני כאן.‬
‫יש לי עבודה בלונדון אחרי חג המולד, ‬
‫ורציתי לדבר איתך בשקיפות מלאה.‬
‫רציתי גם לשאול אם את רוצה...‬
‫לא, זה בסדר. זה בסדר, כלומר...‬
‫ציפיתי לזה.‬
‫כלומר, זה קצת יותר...‬
‫פתאומי וישיר ממה שציפיתי.‬
‫אבל זה מי שאתה.‬
‫אתה מוכשר. אתה מבוקש.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫אני...‬
‫אני בסדר.‬
‫אתה נשאר לתחרות?‬
‫שרלוט!‬
‫רוצים לצלם את שלושתנו יחד.‬
‫לא כרגע.‬
‫חוללת שינוי עצום בחיי.‬
‫תודה על זה.‬
‫מה עשית?‬
‫שרלוט, חכי.‬
‫תקשיבי, לא ניסיתי לפגוע בך.‬
‫לא הספקתי לספר לך את השאר.‬
‫אתה אוהב לנדוד בעולם.‬ ‫אני מעדיפה להישאר במקום אחד.‬
‫שמן ומים.‬
‫זה לא חייב להיות ככה.‬ ‫-דווקא כן.‬
‫אתה יודע, לרגע חלמתי שתישאר.‬
‫שתעבוד מכאן.‬
‫זו הייתה טעות. ידעתי שזה לא מציאותי.‬
‫אבל לימדת אותי משהו שאני אסירת תודה עליו.‬
‫מה?‬
‫שהאמנות שלי מיוחדת.‬ ‫-נכון.‬
‫ואני מתכננת להמשיך לעסוק באמנות.‬
‫זה מה שניסיתי להגיד לך.‬
‫את יכולה לבוא איתי.‬
‫ללונדון?‬
‫אני מקווה שתסכימי.‬
‫זו ההזדמנות שלך להתחיל מחדש כאמנית‬ ‫בלי שום דבר שיעצור אותך.‬
‫ואייט, זה הבית שלי.‬
‫אבל את תקועה כאן‬ ‫ומבזבזת את חייך על משהו שאת לא אוהבת.‬
‫לא נכון.‬
‫העבודה כשפית היא לא החיים שלי.‬
‫עזרת לי להבין את זה.‬
‫אני אמנית. זה מה שאני.‬
‫אני לא יכולה לבוא איתך.‬
‫ואם העבודה בלונדון‬ ‫היא חלום שאתה צריך לרדוף אחריו, ‬
‫אני לא מפריעה לחלומות.‬
‫אני יודעת כמה הם חשובים.‬
‫שרלוט, רק...‬ ‫-ביי, ואייט.‬
‫לא ציפיתי לראות אותך כאן היום.‬
‫את יודעת, אחרי אתמול בלילה.‬
‫רציתי לדבר איתך, אבל הדלת שלך הייתה סגורה.‬
‫אני מעריכה את זה.‬
‫זה הציור האהוב עליי.‬
‫אבל בסטודיו שלך יש עוד הרבה ציורים, ‬
‫וכולם יפים מאוד.‬
‫באמת? שמת לב?‬
‫ברור ששמתי לב.‬
‫את הבת שלי. אני אוהבת את כל מה שאת עושה.‬
‫תמיד חשבתי שציור הוא רק תחביב בעינייך.‬
‫כן.‬
‫ואני ממש מצטערת.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫אתה עוזב?‬
‫כן.‬
‫לקחתי את העבודה בלונדון.‬ ‫התקשרתי והקדמתי את הטיסה.‬
‫מה? חכה רגע.‬
‫אתה...‬
‫רגע, אתה עוזב לפני חג המולד?‬
‫מה עם שרלוט? מה עם התחרות?‬
‫התחרות?‬
‫התחלתי לעשות את זה בשבילי.‬ ‫בסוף עשיתי את זה בשבילה, ו...‬
‫עכשיו איבדתי אותה.‬ ‫-איבדת אותה? רגע, מה קרה?‬
‫סיפרתי לה על לונדון.‬
‫תקשיב, כשהגעת לכאן, ‬
‫התלוננת שאתה מרגיש שהאמנות שלך הפכה ל...‬
‫יצירה ממוחשבת.‬
‫לא היית מסופק מבחינה אמנותית, בסדר?‬
‫אבל צפיתי בך מאז שהגעת לכאן.‬
‫כשציירת את זה, חייכת.‬
‫יותר מזה, ‬
‫אפילו כשלא עבדת על זה, חייכת.‬
‫אתה יודע למה? אני אגיד לך.‬
‫לא בגלל האמנות.‬
‫בגללה.‬
‫ביקשתי ממנה לבוא איתי.‬ ‫-נהדר.‬
‫היא סירבה.‬
‫היא הסבירה לך למה היא סירבה?‬
‫זה הבית שלה.‬
‫היא רוצה להישאר כאן.‬
‫לפעמים אנחנו פשוט צריכים‬ ‫ללמוד לא לחבל בעצמנו, ואייט.‬
‫תיאחז בדברים שמשמחים אותך.‬
‫בסדר? כל השאר יסתדר מעצמו.‬
‫ניסיתי.‬
‫תודה על הכול, אחי.‬ ‫-ברור.‬
‫היה ממש טוב לראות אותך שוב.‬
‫בוא הנה.‬
‫עכשיו, ‬
‫כדאי שאלך לפני ש...‬
‫אני לא יודע.‬
‫דבר אחד אחרון.‬
‫תוודא שהיא תקבל את זה.‬
‫להתראות.‬
‫- שרלוט -‬
‫היי, רגע! מה אני אמור...‬
‫לעשות עם זה?‬
‫רגע, אתה...‬
‫זה הציור הלא גמור שכולם מדברים עליו?‬
‫זה הציור שזרקתי לפח.‬ ‫ואני ממש שמחה שעשיתי את זה.‬
‫הוא מדהים.‬
‫באמת יש לך כישרון מיוחד.‬
‫אני לא מגישה אותו לתחרות. אני לא יכולה.‬
‫אני אתן אותו לוואייט במתנה לחג המולד.‬
‫אז ציירתי ציור אחר.‬
‫זה נקרא "חג המולד אצל צ'רלי".‬
‫מתוקה, זה נפלא.‬
‫אימא.‬
‫אני לא יכולה‬ ‫להיות גם ציירת וגם שפית ראשית.‬
‫תאמיני לי, ניסיתי.‬
‫אני מצטערת אם הלחץ של ניהול המסעדה‬
‫גרם לך להרגיש שאסור לך‬ ‫לנסות להגשים את החלומות שלך.‬
‫אני לא מתחרטת על זה לשנייה.‬
‫זאת המורשת המשפחתית שלנו.‬
‫המסעדה תהיה בסדר, ‬
‫ואני אהיה בסדר.‬
‫העיקר הוא שהבת שלי תעשה את מה שהיא אוהבת.‬
‫עכשיו...‬
‫אני מקווה שתגישי את זה לתחרות.‬
‫בהחלט.‬
‫ואני ממש רוצה שתהיי בטקס הענקת הפרסים.‬
‫אני זקוקה לתמיכתך.‬
‫בסדר, אני הולכת לנקות את הראש.‬
‫אלך לעץ חג המולד ואוסיף עוד קישוט.‬
‫אני מצטערת על ואייט.‬
‫זה עצוב, אבל ההיכרות איתו‬ ‫הפכה אותי לאדם טוב יותר.‬
‫וזה משמח אותי.‬
‫- טעם -‬
‫שרלוט.‬
‫דיוויד, היי.‬
‫אתה תולה קישוט. נחמד.‬
‫לא.‬
‫ואייט השאיר את זה אצלי בבית.‬ ‫הבאתי אותו כדי להראות לך.‬
‫את יודעת, הוא אסיר תודה לך.‬
‫כלומר, הציור שלו לתחרות...‬
‫את צריכה לראות אותו.‬
‫איפה הציור?‬
‫הוא השאיר אותו אצלי.‬
‫חשבתי שהבנתי הכול לפני שהוא הגיע לכאן.‬
‫אבל התפטרתי מהעבודה, ‬ ‫ואני מקדישה את חיי לציור.‬
‫הוא נתן לי את זה.‬
‫זה מדהים.‬
‫אפשר להראות לך מה נתת לו?‬
‫טוב, למה אנחנו מחכים?‬
‫יופי.‬ ‫-רגע.‬
‫- שרלוט -‬
‫הוא לא יקפוץ ויפתיע אותי, נכון?‬
‫לא.‬
‫לא, הוא עזב.‬
‫עזב באמת?‬
‫חשבתי שהוא יישאר לפחות עד התחרות.‬
‫לא, הוא עזב.‬
‫אבל...‬
‫לא לגמרי.‬
‫הוא רצה שתקבלי אותו.‬
‫לא ידעתי.‬
‫דיוויד, אני לא יכולה לקבל את זה.‬
‫למה?‬
‫כי בכל פעם שאסתכל על הציור...‬
‫זה יזכיר לי שהוא איננו.‬
‫את יודעת, ‬
‫הוא אמר שאת המוזה שלו.‬
‫תודה.‬
‫אני שמחה שראיתי אותו.‬
‫תודה שוב. חג שמח.‬
‫חג שמח, שרלוט.‬
‫בדיוק מי שחיפשתי.‬
‫היי. רק רציתי לוודא שהכול מסודר‬ ‫אחרי הגאלה אתמול בלילה.‬
‫אלה, מה הייתי עושה בלעדייך?‬
‫מה הייתי עושה בלי כל זה?‬
‫היית מדהימה מאז שהתחלת לעבוד כאן, ‬
‫ולדעתי הגיע הזמן שתקבלי את הקרדיט הראוי.‬
‫שרלוט החליטה להיות ציירת מקצועית, ‬
‫ואני מחפשת שפית ראשית חדשה.‬
‫את בדיוק מה שהמסעדה הזאת צריכה.‬ ‫המשרה שלך, אם את רוצה אותה.‬
‫כן! פשוט...‬
‫חשבתי שאת רוצה שהמשרה תישאר במשפחה.‬
‫את לא חושבת שאת חלק מהמשפחה?‬
‫את צוחקת?‬
‫עכשיו קחי את המעיל שלך.‬ ‫אנחנו צריכות להתכונן לטקס הענקת הפרסים.‬
‫שרלוט ביקשה שנבוא.‬
‫מה עם ההכנות לסרוויס ארוחת הערב?‬
‫יש לך עובדים שיטפלו בזה.‬ ‫הם יודעים מה לעשות.‬
‫נחזור לפני הסועד הראשון.‬
‫תודה!‬
‫- טקס הענקת פרסים -‬
‫אני שמח ששינית את דעתך.‬
‫זה יפהפה.‬
‫התקשרתי ללונדון.‬
‫דחיתי את ההצעה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אני מתה על זה.‬
‫זה מדהים.‬ ‫-זו הסיבה שלא יכולתי לעזוב.‬
‫הסיבה שציירתי את זה.‬
‫אני לא מפסיק לחשוב עלייך.‬
‫ואני לא מפסיקה לחשוב עליך.‬
‫וזה.‬
‫הציור הזה.‬
‫זה הלב שלך על בד ציור.‬
‫נועדת לעשות את זה.‬
‫גם אתה.‬
‫- גלריית בייסייד‬ ‫טקס הענקת פרסים -‬
‫שרלוט וואייט? חשבתי...‬
‫משהו לא בסדר?‬ ‫-מתברר שלא.‬
‫יש לי כל כך הרבה שאלות, ‬ ‫אבל אני יודעת שזה לא הזמן לשאול.‬
‫אני אלך להסתכל על אמנות.‬
‫את יודעת, חשבתי קצת, ו...‬
‫אני מאמין שכולם יצאו נשכרים‬ ‫אם "המטבח של צ'רלי"‬
‫תספק את הקייטרינג הרשמי של הפסטיבל‬ ‫מעתה והלאה.‬
‫זה יצריך שיתוף פעולה הדוק, כמובן.‬
‫טוב, אני מכירה במקרה את בעלת המסעדה, ‬
‫ואולי תרצה‬ ‫להצטרף אליה לארוחת ערב בהזדמנות.‬
‫אני אשמח מאוד.‬
‫החלום של המשפחה שלי‬ ‫היה להפוך את "המטבח של צ'רלי" ללב הקהילה, ‬
‫לוודא שכל מי שנכנס למסעדה ירגיש בבית.‬
‫לא משנה מה אעשה בחיי, לא משנה איפה אהיה, ‬
‫למטבח של צ'רלי תמיד יהיה מקום מיוחד בליבי.‬
‫הם לא שאלו אותך כלום‬ ‫כי הם יודעים שאתה המנצח.‬
‫נחכה ונראה.‬
‫כמה ציורים גמורים לא תלית במסעדה?‬
‫שאני רוצה שאנשים יראו? תריסר, אולי יותר.‬
‫אז יש לך מספיק ציורים לתערוכה משלך.‬
‫זה ישמח אותך? אני מכיר את הבעלים.‬
‫זו תהיה הגשמת חלום.‬
‫אבל מה איתך?‬ ‫נוכל להציג את האמנות שלנו יחד.‬
‫טוב, ‬
‫את חלום שהתגשם מבחינתי.‬
‫אבל אני אשמח.‬
‫מכריזים על התוצאות.‬
‫טוב.‬
‫לפני שאכריז על המנצח, ‬
‫אני רוצה להודות‬ ‫לכל הטבחים המוכשרים מ "המטבח של צ'רלי"‬
‫שעזרו לנו באירועי החג לאורך כל השבוע.‬
‫מחיאות כפיים!‬
‫ועכשיו, ללא הקדמות נוספות, ‬
‫הציור המנצח בתחרות האמנות השנה הוא...‬
‫יצירה אישית מדהימה.‬
‫אני מעניק את הפרס ל...‬
‫שרלוט ויליאמס!‬
‫הייתי בטוחה שתנצח.‬
‫לא הגשתי את הציור לתחרות.‬
‫הוא אישי מדי. חוץ מזה, הוא שלך.‬ ‫לא הייתה לי זכות להגיש אותו.‬
‫אני לא יודעת מה לומר.‬
‫אני יודע.‬
‫תודה על כל הטעם שאת מוסיפה לחיי.‬
‫בסדר, ניצחת.‬
‫אני יודע.‬
‫זכיתי בך.‬
‫חג מולד שמח, שרלוט.‬
‫חג מולד שמח, ואייט.‬
‫- הסוף -‬