Norsk oversettelse av Jarli, Januar 2023.
Ok. Jeg kommer tilbake.
Å, trenger du disse?
Ja. Et øyeblikk. Jeg skal ta en titt på --
Åh. Å nei.
Jeg kan ikke servere dette til folk, ikke engang barna.
Barna kommer ikke engang til å spise dette.
Er du -- Du tuller.
Det er kake - og barn. Jo mer rotete jo bedre.
-Jeg mener, jeg beklager det. -Greit.
-Fint, greit, greit, greit, greit. - De kommer til å elske det.
Hva, er du sint?
- Nei. Nei. Nei. -Hva er galt?
Jeg bare...
Dette -- Dette er vanskelig, vet du?
Det er - det er bare vanskelig. Beklager.
Første gang vi er verter til jul på 20 år.
- Jøss. Hvorfor skulle det være vanskelig? -Ja.
Jeg vet ikke hva jeg tenkte på og tok på meg alt dette.
Det er så dumt.
Jeg mener, jeg pleide å være veldig god på dette,
og så mistet jeg bare alle ferdighetene mine.
Du har ikke! Du er - du har det bra!
Hør. Som min mor pleide å si, dronningen kommer ikke.
Det er bare oss - bare ditt folk.
Og vet du hva vi skal gjøre?
Vi kommer til å drikke for mye kaffe.
Vi skal skjemme bort barna.
Vi skal åpne gaver.
Vi skal spise så mye at vi må hekte av BH-ene våre.
Og så skal jævla Julie sette
alle på jobb for å rydde opp.
Det kommer til å bli flott.
Det kommer til å gå bra, ok?
Du har rett. Du har rett. Du har rett.
Greit.
Nå tar du en bark cookie.
-Jeg beklager at det ikke er sprit.
Ja.
-Å! -Mm.
Er det mitt signal om å dra.
Det tror jeg det er.
-Vel -Å, shit.
-Hva? Hva? Hva er galt. - Jammen. Faen, faen, faen.
-Nei. Vent litt. -Er alt i orden?
Ja. Jeg tror det.
Jeg tror dette endelig er ferdig opplastet.
-Hva er det? -Vent litt.
Denne måneden er det 20-årsjubileet for Sallys forsvinning.
Hvordan har det vært for --
Hvorfor kaller de det et jubileum, som om det er noe å feire?
-Whoo! - Å, mann!
Vær forsiktig!
-Greit! Ha det! -Ikke skli ned trappene!
Og jeg elsker deg, og takk for alt i dag!
- Huff! -Ha det, Gretchen! Kjør forsiktig!
Huff.
Mm!
Jeg kan bare forestille meg smerten du må være i.
Vel, jeg -jeg har hatt æren
av å arbeide med andre søkende familier gjennom årene.
Og -- Og for de fleste av oss, er det vanskeligste...
er det å ikke vite, det daglige tomrommet ved å bare ikke vite.
Men Sally kommer alltid til å være i live for meg til jeg vet noe annet.
Og jeg vil aldri, aldri slutte å lete etter henne.
Du er så modig.
Hva kan folk gjøre hvis de har informasjon?
De kan kontakte meg via nettstedet mitt --
Å, min søte jente.
Hva...
Jack?
Hei, Darlene. Jeg...
Jeg beklager at jeg skremte deg.
Vel, hva - hva gjør du her?
Lastebilen min ble sittende fast i snøen.
Vent. Hva?
-Det -- Å! -Jeg mistet kontrollen over Rogers
og bare skled ut i snøen.
Og så så jeg at jeg var et kvartal unna stedet ditt, så...
Vel, kom inn! Kom inn! Det er kaldt!
-Takk skal du ha. Takk skal du ha.
Hvorfor ringte du ikke Shane eller Lisa?
Telefonen min døde. Jeg er 0 for 2.
Vel, jeg-jeg visste ikke at du skulle komme.
Vent. Skulle jeg vite det?
Jeg prøvde å overraske alle, så...
Overraskelse.
Hei.
Kom igjen.
- Godt å se deg, barn.
- Det har blitt noen minutter. -Nitten år.
-Kan du tro det? - Ah.
Vel, jeg mener, hva er et par tiår
mellom eks-familien?
Så fordi søsteren din og jeg ikke holdt sammen, er jeg --
er jeg eks-familie?
Jeg er så lei meg.
Kan jeg være så snill å ta frakken din?
Å, nei, nei, nei. Det er ok.
Jeg er fortsatt litt kald, så...
Jeg innbiller meg. La oss få noe å varme deg opp.
-Ehm... -Ja. Høres bra ut.
Hva med litt te? Det er faktisk strengt tatt --
Det er strengt tatt kamille her om dagen.
Barna fortalte meg.
Ja.
Jeg har faktisk akkurat gått 19 år.
Det er, um...
Vel, jeg burde ha gjort det mye før, ikke sant?
Men...
Vel, du ser flott ut.
Nei. Jeg mener virkelig flott.
Du er en sånn...
Og jeg-jeg hørte at du var vertskap igjen,
så du vet, jeg...
Jeg tenkte at det ville være greit.
Åh, du trodde dette ville være
nok av en buffer for deg og Julie.
Jeg vet det er en strekning. Jeg innrømmer det.
Men du vet, jeg fikk aldri jul
-med Lisa og Shane igjen. -Jeg vet.
Jeg vil bare være sammen med dem, vet du?
Hør. Jeg kan holde fred med Julie.
Jeg vil gjøre ting riktig.
Jeg skulle gjøre det til en overraskelse.
Du vet, bo på motellet og overrask alle
med en stor pose gaver om morgenen.
-Åh. -Men...
Vel, jeg er ikke bare her for å se dem, vet du?
Jeg har mye å gjøre opp for det med deg også, og...
Jeg vet det.
Jeg skal hente teen din.
Så er du sulten?
Alltid.
Jeg husker.
Ååå. Greit. Har det.
-OK.
-Takk skal du ha. -En joie.
Å gud. Å, det er fantastisk.
Du må gi meg oppskriften.
-Oppskriften? -Mm.
Jeg beklager. Hvem - hvem er du?
Vel...
-Ehm... -Takk.
Jeg vil at du ringer Julie...
-...og få hennes velsignelse
før du blir til jul.
Hvorfor? Det er ditt hus.
Jack, jeg tuller ikke.
Du må ringe henne.
Men...ikke i kveld.
-Hun ville rive deg -- -
I kveld, vet du, kan du -- du kan bli her.
Jeg mener, åpenbart.
Jeg vet ikke hvor ellers du kunne bo.
Jeg-jeg, eh...
Jeg vil tilby deg Sallys rom, men --
Nei. Nei, nei, nei, nei, nei. Nei selvfølgelig.
Men jeg kan tilby deg min super-swank sofa,
som faktisk er -- Den er faktisk ganske behagelig...
-Høres bra ut. Høres bra ut. -...når du har funnet på det.
Hei. Ett sekund.
-God jul.
Du elsker fortsatt å leke julenissen, gjør du ikke?
Jeg håper du fortsatt liker mintkaker.
Jeg gjør.
De er enkle, men klassiske.
Dette er vakkert. Se.
- Har du pakket inn dette? - Eh...
Å, du gjorde det ikke, gjorde du? Du gjorde ikke dette.
La oss se.
Julaftens lesing og sjokoladespising.
Å, Jack.
Dette er veldig søtt, men jeg --
Hei. Det var en familietradisjon.
Nei, det var det ikke. Du begynte det.
Du ga alle boken og sjokolade slik at de ikke skulle
legge merke til at du ga meg bok og sjokolade.
- Kan være. - Mm-hmm.
Så hva med deg? Hmm?
Kjæreste?
Ja. Vi går stødig og alt.
Tror du hun vil gå på skoleball med meg?
-Å, du vet,
Jeg mener, etter våre superoppfyllende ekteskap...
Virkelig rart at vi ikke skulle skynde oss å forplikte oss igjen, ikke sant?
Jeg antar at jeg bare...
Jeg har bare aldri funnet noen som kunne sitere Oscar Wilde
mens du snakker i hjørnet på en fest akkurat som du kunne.
Jeg skulle aldri ha reist på måten jeg gjorde.
Det har forfulgt meg i alle disse årene.
-Har det hjemsøkt deg? -Ja.
Det er veldig Heathcliff på myrene.
Jeg er seriøs.
Denne boken ser fantastisk ut.
Det er.
Så, um...
...hvordan går det med Julie?
Hun er god.
Mm-hmm.
Hun er virkelig god. Hun er...
Hun er fortsatt veldig sjefete. -Men vet du hva?
Det kom godt med, eh...
de morgenene jeg ikke klarte å komme meg ut av sengen og...
Hun er en veldig god søster.
Ja.
Gjorde - Gjorde - Har du noen gang, um...
-Fortelle henne? -Ja.
Nei.
Hva godt ville det ha gjort for henne?
-Mm-hmm. -Jeg avlaster meg selv
på hennes bekostning med ungen --
Jeg -- Nei.
Du vet, um...
...jeg har -- jeg har tenkt mye på natten vår.
Jeg vet vi - vi var begge et rot,
og...vi sørget alle over Sally.
Men jeg ville ha deg.
Jeg hadde ønsket deg så lenge.
Men th-- Men du dro.
Jeg kunne ikke be deg om å forlate Ed.
-Jeg ville ikke forlate Ed. -Åh. Au.
Det betyr ikke at jeg ikke...
Eh...
Jeg tror vi møttes for sent, vet du?
Så, Lisa forteller meg at arbeidet ditt går veldig bra.
Ja. Ja, ja, ja.
Jeg må takke nei til prosjekter.
-Egentlig? Wow. -Ja.
Jeg var leit å høre at du måtte slutte i jobben.
-Åh.
Å, og det bare snødde.
Å herregud.
-Tordensnø. -Ja.
Gud. Det er år siden jeg har sett det.
Jeg vet. Du ville aldri trodd at de to tingene ville gå sammen, ville du?
Det bare...
Det gjør bare det vakreste, farligste synet.
Jeg glemte teen din. Jeg beklager så mye.
Bra gjort.
Så jeg må innrømme -- du får meg til å føle meg lat.
Jeg mener, se på alt dette.
"Tildelt til Darlene Hagen som takknemlig anerkjennelse
for din tjeneste til savnede barn og deres familier."
Wow.
Vennen min Gretchen får meg til å holde dem utenfor.
Hun er en god venn.
Så jeg håper det er greit å spørre, men...
Sally.
Jeg kan tenke meg at Lisa ville ha fortalt meg,
men jeg vet også at ethvert spor må være ganske
betydelig for at advokatdatteren min skal dele den.
Ja. Nei.
Ingen spor. Nei. Likevel.
Men jeg har ikke gitt opp. Jeg mener, selvfølgelig ikke.
Det er alltid en sjanse for at de vil...
Og...jeg mener, hør.
Du -- Du må se på -- Du må se på Elizabeth Smart,
Jaycee Dugard.
Det er -- Det er en hel rekke barn de har funnet.
-Så... -Mm.
...det er -- det er alltid en sjanse.
Synes du ikke det er litt naivt?
Ikke fornærme, Jack, men... faen deg.
Hei. Hei.
Jeg prøver bare å gjøre deg en tjeneste.
-En tjeneste? -Vel, det var du
som alltid sa at ekte venner utfordrer
hverandre, de slipper ikke hverandre fra kroken.
Så... hva trenger du?
Jeg mener, etter all denne tiden...
...hva trenger du for å hjelpe deg til å føle deg hel igjen?
Beklager.
Jeg kunne aldri føle meg hel igjen.
Beklager. Bare --
Som, selv om hun kom hjem,
Jeg mistet 20 år med henne, vet du?
Og, jeg mener, vær så snill.
Jeg er ikke dum, ok? Jeg er ikke dum.
Jeg vet at hun sannsynligvis aldri--
Jeg trenger bare å vite...
...at jeg gjorde alt, hver eneste ting jeg kunne
gjøre for å finne henne, fulgte hvert spor,
uansett hvor spinkelt, uansett hvor sprøtt -- at jeg bare gjorde alt jeg kunne for å finne henne.
Og hva ville du gjort hvis du fant ut at hun var...
...og du visste hvem det var?
Jeg mener, jeg ville selvfølgelig ringt politiet.
Ringt politiet?
Hva, bare kaste vekk din gyldne mulighet?
Min gyldne mulighet?
Vil du ikke ha bundet ham, og skutt ham i hodet?
Der er det. Greit. Nei. Ikke dra meg inn i det.
Du kan ikke fortelle meg at din rettferdighetsfantasi
-Gir fyren inn. -Min rettferdighetsfantasi?
-Hvem... - Kanskje du -
du beveger deg inn i den slags mørke og det hjelper deg.
-Du vet, det hjelper deg. -Jeg vil ikke dit.
-Greit. Greit. -Det hjelper ingenting, ok?
Greit. Så -- OK.
Så hvis det ikke er hevn, hva...
...hva vil du ha?
Jeg vil at han skal fortelle meg alt.
-Mm-hmm. -Jeg vil at han skal fortelle meg det
nøyaktig hva som skjedde.
-Jeg vil vite hver... -Mm-hmm.
...enkelt detalj.
Og så ville jeg fortelle ham alt.
Jeg ville fortelle ham hvem han tok, at
hun ikke bare var et ansikt på en plakat!
Sikkert. Ja.
Men uansett hva det var, hva som enn skjedde...
...Jeg gikk glipp av det.
Jeg... jeg burde ha beskyttet henne.
Men det gjorde jeg ikke, fordi jeg...
var full.
Du var alltid for hard mot deg selv.
Nei.
Vil du ha latter?
Faktisk...
...når du -- da du ringte på døren min akkurat nå,
eh, jeg...
...var i ferd med å kaste alt.
Nitten år med nøkternhet, bare --
-Kkt! -Nei.
Ja. Ja. Y-jepp.
Jeg har --
Jeg har faktisk en veldig god flaske vodka ovenpå.
Men det er 20 år... ...jul uten henne.
Det er rett og slett for sent.
Og så -- ding-dong.
Vær så god.
Alvor? Det er...Det vil si --
Litterær.
Dickensian, til og med.
Ja.
Ay.
Greit.
La oss skaffe deg noe søtt.
Mer te.
Hei.
Ikke vær lei deg.
Vi har kaker og pai.
Jack.
Hei. Hva skjer?
Å, jul.
Du vet, det skal være så...enkelt,
og jeg har gjort det så vanskelig.
Nei. Det er greit.
Hør. Hør. Det er greit.
Julen er -- Det er en magisk tid for fredsskaping.
Jeg fortsatte bare å tenke, du vet, "Jeg kan fikse alt dette."
Og så våkner du en dag og innser at
du vet, for noen ting er det ingen om igjen gjørings, vet du?
Men det er greit.
Det er greit. Du er her.
Og - Og barna kommer til å bli så glade for å se deg.
Og Julie -- Hør. Hvis du bare -
Hvis du virkelig angrer på det du gjorde og du beklager,
da... tror jeg folk vil tilgi --
selv -- til og med Julie.
Okay?
Hei. Det blir okay.
Kom igjen.
Jack --
Jeg-jeg har savnet deg så mye.
Det skulle alltid være deg og meg, Darlene.
Men du vet hvor mye jeg elsker deg.
Du må vite det, ikke sant?
Du kan ikke fortelle meg...
Du kan bare ikke fortelle meg at dette --
at dette ikke føles riktig.
Nei jeg beklager.
Jeg beklager.
Jeg kan ikke. Jeg beklager. Jeg kan ikke.
Okay.
Fint.
Darlene?
-Ja?
Jeg må fortelle deg noe.
Okay.
Den handler om Sally.
Det er noe jeg aldri har fortalt deg.
Hva?
Hva fortalte du meg aldri?
Jack.
Hva er dette?
Hva?
Jeg kan ikke gjøre dette med andre mennesker.
Det -- Det må bare være oss.
Okay?
Vær så snill... kom -- kom og sett deg ned.
Din...
Bilen din gikk ikke i stykker, gjorde den?
Og ingen vet at du er...her.
Nei.
For det skulle være en overraskelse.
Jeg forstår hvordan dette ser ut, men jeg
måtte være sikker på at vi kunne være alene
slik at vi kan jobbe oss gjennom dette.
Jeg bare -- jeg... jeg kunne ikke finne ut av en annen måte.
Darlene, jeg ønsker ikke å måtte bruke disse, så vær så
snill, vær så snill, vær så snill bare...sett deg ned,
så vi kan snakke.
Nei, jeg vil ikke.
Da jeg så det intervjuet du gjorde, var det som om du snakket direkte til meg.
Og jeg visste da at du fortjener å vite sannheten.
Hvor er hun?
Hun er borte, Dar.
Borte?
Du mener d--
Du mener død?
Nei nei.
Nei.
Nei nei.
Nei!
Darlene, vær så snill.
Bare pust.
Bare pust, ok?
Bare ta d-- noen dype åndedrag.
Bare...
Å, nei.
Nei!
Vil du være så snill --
Bare pust. Ta noen dype åndedrag, ok?
-Nei. Babyen min. -Ok - Ok, Darlene.
-Hør på meg. Hør på meg. -Babyen min. Nei.
- Shh. Shh. Shh. Shh. -Nei. Nei. Babyen min.
Hør på meg, ok? Kom med meg.
Kom med meg. Vi skal sette oss ned.
-Vi skal sette oss ned, ok?
Kom igjen. Jeg har deg. Jeg har deg.
Greit. Der går du. Der går du.
Nei.
Så, hvor mye... vil du vite?
Jeg mener, jeg er -- jeg er -- jeg er ikke sikker på hva som er nyttig.
Fortell meg alt. Alt.
Fortell meg.
Okay.
Så her er den. Um..
Den dagen kjørte jeg fra en arbeidsplass,
og jeg så Sally gå hjem fra videregående.
Hun -Hun virket opprørt.
Der -- Det var ingen andre på gaten,
så jeg kjørte opp på siden av henne og skremte henne.
Men når hun så at det var meg,
slappet hun av, og hun ba meg om en tur.
Jeg sa ja, selvfølgelig.
Og, eh, -- Og hun kom inn.
Uansett, jeg foreslo at vi skulle
kjøre ut til det stedet ved innsjøen.
De gjennomsøkte innsjøen.
Hun er ikke i sjøen.
Så, på -- Så, på kjøreturen over, kunne jeg fortelle, du vet,
at hun var skikkelig lei seg.
Så da vi kom til sjøen,
Jeg, eh, jeg tok frem et teppe og la det på gresset.
Og vi satte oss ned, og hun begynner å snakke om deg.
Meg?
Hun var bekymret for deg.
Hun hadde funnet deg på badegulvet kvelden før.
Vi snakket om hvor bekymret vi begge
var for deg, og hun begynte å gråte.
Så jeg bare -- jeg instinktivt -- jeg bare --
Jeg klemte henne, vet du?
Fordi vi - vi var alltid så nærme.
-Men dette var...
Og hun så opp på meg, og...
og hun lignet så mye på deg, vet du?
Og så, plutselig, kysset vi.
-Aah!
Darlene?
Kan vi ikke bare snakke?
Hør. Jeg...
Jeg vet hvor mye du trenger å
vite alt, og...jeg er her for å gjøre det.
Du fortjener sannheten.
Jeg fortjente sannheten... for 20 år siden!
Okay.
Vil du fortelle meg sannheten?
Gå videre.
Jeg hører etter.
Ikke gjennom en dør.
Vær så snill. Kom igjen.
Darlene, jeg kom ikke hit for å skade deg.
Jeg...
Jeg må fortelle deg så mye som du trenger for å høre det.
Vær så snill, kan vi ikke bare sette oss ned og -- og snakke
som - som mennesker?
Det er - det er bare meg. Det er fortsatt meg!
Det er Jack.
Vær så snill?
Okay.
Men jeg vil at du skal gå tilbake fem skritt,
og jeg vil høre at du teller dem ned!
Greit.
En to tre fire fem.
Okay.
Du brant virkelig skiten ut av nakken min.
Jeg mente bare, du vet, godt gjort.
-Komplimenterer du meg? -Vel, det var et smart trekk.
Du -- Du var alltid veldig smart.
Det er derfor jeg har måttet gjøre alt dette.
Jeg vet hvor smart du er.
Greit. Så, se.
Vær så snill. Vær så snill å ikke - ikke freak out.
Dette... Dette er bare for min beskyttelse, ok?
-Jesus. -Jeg vet. Jeg vet.
Jeg vet. Jeg vet.
Hva med at jeg legger den vekk når vi setter oss ned?
Avtale?
Og du kan bli kvitt det.
Riktig. Riktig. Selvfølgelig.
Det var ikke en lumsk plan.
Jeg trenger at du vet det.
Datteren min kysset deg ikke.
Det er sannheten, Darlene.
Det er kanskje ikke det du vil høre.
Ikke gi meg den.
Synet ditt på henne... var så skjevt.
Jeg tror ikke du skjønner hvor avskåret hun følte seg fra dere begge.
Jeg mener, i dine øyne var hun fortsatt et barn.
Men hun var 16.
Seksten er et barn.
Det er ikke det samme, og du vet det.
Faen deg.
Okay.
Vil du at jeg skal fortsette?
Det hele skjedde så fort.
Du vet, det hele føltes så glatt,
og så, plutselig, skrek hun.
Så jeg la hånden min over munnen hennes.
Jeg var redd noen skulle høre,
så jeg ba henne stadig roe seg ned,
at vi bare trengte å snakke ut,
du vet, at kanskje vi -- vi kunne holde det for oss selv.
- Holde det mellom dere? -Jeg-jeg vet ikke. Hun j-- jeg-
Hun ville ikke slutte å skrike. Jeg kunne tenke.
-Hva forventet du at hun skulle gjøre?! -Jeg vet ikke!
Jeg trengte bare et minutt, bare ett jævla minutt.
Men hun - hun ville ikke stoppe,
så jeg-jeg-jeg presset hardere, og...
Nakken hennes... ble brukket.
Det var en ulykke.
Jeg beholdt hennes franske bok.
Hun hadde skrevet og tegnet på dekselet til den brune posen --
du vet, "Je'taime," "Oui, oui,"
"La musique, c'est la vie," og navnet hennes inni.
Har du den fortsatt?
Ja.
Den er ute i bilen min.
Jeg vil se den.
-Hvis du er sikker. -Jeg er sikker.
Sikker.
Å gud.
Gretchen!
Gretchen! Gretchen!
Hjelp! Gretchen!
Hjelp! Hjelp meg!
Hjelp meg!
Rolig nå.
-Darlene. Darlene. Darlene.
-Nei. Nei. - Shh, shh, shh.
Ro deg ned. Ro deg ned!
Shh.
Hvorfor ville...
Hvorfor...
Hvorfor ville du...
Hvorfor vil du beholde dette?
Hvorfor?
Jeg vet ikke.
Nå forstår jeg hvorfor du var den eneste som
ikke fortsatte å si til meg: "Ha håp, Darlene."
"Fortsett troen, Darlene."
Ser du hvorfor jeg måtte dra?
Fordi du ikke kunne lyve for ansiktet mitt lenger?
Har du noen anelse om hvor vanskelig det var å
holde det marerittet inne og ikke la det vise seg?
Jeg mener, vi burde ha sørget sammen.
Oi da...
Visste du - Rullet du bare med øynene?
Tror du jeg ikke bryr meg?
Jeg kom inn i dette helvete fordi jeg brydde meg.
Sally hadde alvorlige smerter, og
jeg var den som var der for henne.
Jeg mente aldri at noe av det skulle skje.
-Det var en ulykke. -Nei.
Hun var 16, og du var voksen.
Hun var niesen din. Hun stolte på deg.
Og du utnyttet det.
Du tok henne med til et isolert sted, og du brakk nakken hennes.
Og så bare reiste du bort.
Dro for å starte et helt nytt liv, og
forlot meg og Ed her, og levde i dette marerittet
som du skapte.
Ingenting av det var en ulykke!
Det var alle valg du tok.
Burde du ikke -- Burde ikke du, av alle mennesker,
forstår feil?!
Jeg mener, hva skulle jeg gjøre?
Mitt -- Hele mitt liv, min families liv
ville blitt ødelagt!
Hva med Sallys liv?
Det ville ikke ha brakt henne tilbake!
Jack, vær så snill.
Du kommer tilbake hit for å -- Hvorfor? Hvorfor? Hvorfor?
Å holde meg som gissel i mitt
eget hus for å bare avlaste deg selv?
Jeg setter meg gjennom alt dette
for deg, og du bryr deg ikke engang!
Nei, jeg bryr meg ikke.
-Jeg hater deg! -Vel, vet du hva?
Jeg hater meg selv også!
Så hva nå?
Vel, vet du hva?
Jeg tror dette er en beslutning vi må ta sammen.
-Du er seriøs? -Jeg er.
Jeg mener, dette -- dette er, um...
Det er... ukjent territorium.
Vil du -- Vil du gå å skifte?
Du fryser.
Ja.
Aah!
Faen meg!
Hvem prøver du å lure, Jack?
Vi tar ingen gjensidige beslutninger.
Stå opp.
Gå.
Denne døren her. Akkurat her.
Åpne den.
Greit. Gå. Ned.
Hold hendene der jeg kan se dem.
Hele veien ned.
Se på alt dette.
Hei!
Se på det.
Se på henne.
Alle løpesedlene, alle overskriftene.
"Ingen spor av Sally Hagen."
Hvor er datteren min begravet?
Jeg antar at dere alle har snakket ut nå.
Jeg beholdt hver eneste ting av henne -- tingene hennes.
For sikkerhets skyld.
I tilfelle en dag...
...hun kom hjem.
Virker sikkert patetisk for deg, ikke sant?
Nei.
Virker menneskelig.
Vet du hva?
Gud. Selv i min --
Selv i mine mest paranoide øyeblikk, selv når jeg bare var gal
og jeg så på alle rundt meg som om de var mistenkte, Jeg tenkte aldri på deg.
Og du hadde et bunnsolid alibi.
Hvordan i all verden klarte du det?
Åh.
Da de kom for å sjekke alibiet mitt med gutta i mannskapet, var det...det var en uke senere.
Patrick sa at han visste at jeg fortsatt
var der til etter 05:00 fordi det var dagen
Jeg tok med en Snickers og en Cola til ham.
Så kjære gamle Patrick løy for deg?
Nei nei.
Jeg tok med en Snickers og en Cola dagen før.
Det var bare en ærlig feil.
Politiet var bare ikke så grundig.
- Ikke noe dritt. -Mm.
Og du var en familiefar i kirken, så...
Å gud. Jeg forestilte meg.
Jeg forestilte meg så mange ting.
Åh.
Kanskje hun... Kanskje hun var blitt kidnappet
og - og hun ble holdt et sted.
Eller kanskje hun hadde blitt solgt til s--
Eller kanskje hun hadde -- hun hadde klart å rømme hvem som helst --
den som tok henne, men hun -- kanskje --
Kanskje hun ikke husket hvem hun var.
Eller -- Eller kanskje -- kanskje politiet hadde rett.
Kanskje de hadde rett.
Kanskje hun rømte fra meg.
Årene, undringen, tiden, innsatsen,
energien, nettsiden og papirarbeidet
og -- og -- og -- og telefonsamtalene!
De...
Telefonsamtalene.
Jeg spilte inn hver eneste
av dem til den jævla greia brøt.
Folk ringer meg til alle døgnets
tider og vekker meg midt på natten
å fortelle meg om noen - en drøm de hadde hatt.
Eller noen ganger var de synske, og de fortalte meg
de mest forferdelige, grufulle, blodige detaljene.
Alle de jævla årene, lytter til disse
samtalene, prøver å finne et lite tips,
noe som ville gitt meg et svar.
Og hele tiden -- hele tiden -- var det deg!
Det var bare deg!
Det var deg!
Du.
Husker du dette?
Ja.
Hun skrev sanger nesten hver dag.
Gud.
Hun ville bare rase hjem fra skolen
og l-lukke soveromsdøren sin.
Og jeg ville -- jeg listet meg på tærne, og jeg ville --
Jeg hørte på hennes sang.
Og hun trodde aldri hun var god.
Men hun var så flink.
Herregud. Hun var så flink.
Hun trodde ikke det, så hun
beholdt aldri noen av dem.
Hun har nettopp tatt opp.
Hun spilte inn igjen og igjen og igjen
på dette -- dette ene båndet.
Bare dette ene båndet. Det er det jeg...
Det er det jeg har.
Dette er den siste sangen hun spilte inn før deg...
Du sviktet henne.
♪ Hold meg nærmere♪
♪ Hold hånden min litt fastere♪
♪ Ikke la meg gå♪
♪ La meg bare følge--♪
Gud. Hun elsket musikk.
Jeg er sikker på at du husker det.
Hun var tross alt niesen din.
Du har kjent henne siden hun ble født.
Lisa var ikke bare kusinen til Sally.
Hun var Sallys beste venn.
Du tok din datters beste venn i fra henne.
Du spurte om jeg hadde en hevnfantasi.
Husker du?
Vel, jeg løy.
Jeg fantaserte hele tiden om å bringe
ham ned hit, om å rive ham i stykker.
Darlene, jeg er så...
-...så --
Kom igjen, Coley.
Du ba meg om å gå ut igjen. Hva gjør vi?
Du ser ut til å slentre.
Kom igjen.
Å! Shit.
Faen.
-Aah! -Å gud.
Å, shit.
Ja.
Det var en ulykke.
Ikke...
Ikke tør du. Gjør du ikke...
Ikke si det til meg noen gang...
en gang til.
Ikke gjør det.
Vent.
-Hva gjør du? -Jeg vet ikke.
Hvor...Hvor skal du?
-Jeg vet ikke. -Darlene.
Darlene, det --
Darlene, ikke - ikke forlat meg her nede.
Vær så snill. Dar--Darlene.
Ikke la meg være alene her nede.
Vær så snill, Darlene. Vær så snill. Vær--
Nei. Darlene, vær-- vær--
Vær så snill, Darlene! Darlene!
Jeg har panikkanfall!
På ekte! For jævla ekte!
-Å, takk Gud.
-Takk Gud.
Ta-- Takk.
Takk skal du ha. Takk skal du ha.
Det er ikke gøy å skrike og
skrike og ikke bli hørt, er det vel?
Jeg begynte å få panikkanfall like etter.
Jeg hadde aldri hatt noe sånt før.
Du vet, en mann skal være styrkestøtten,
du vet, holder hans -- holder følelsene for seg selv.
Gjør det som er nødvendig for familien hans, vet du?
Men selv da, vet du, den gang begynte jeg å sprekke.
Jeg mener, du vet hvordan det var med Julie.
Du kjenner søsteren din.
Jeg ble ikke klarert med noe i huset bortsett fra å få inn pengene.
Jeg følte...
Jeg følte meg irrelevant.
Å, riktig.
Fordi det er alle andres feil, er det ikke?
Alle andre er ansvarlige for det du gjorde.
Meg, Julie, faren din.
Hva med Sally?
Har Sally også skylden?
Er det også Sallys feil?
Er det?
Det kan virke vrient og umulig for deg...
-Hold kjeft. -...men jeg elsket deg da,
-og jeg elsker deg vet. - Hold kjeft!
Whoa!
- Huff!
Herregud. Jeg skjøt deg!
Å, ja, baby.
Det er den fulle jeg kjente og elsket.
Hæh?
Hei. Dette er Darlene Hagen, og du
har nådd min svært seriøse talepostmelding.
Takk og farvel.
-Hei. Hei. Det er meg.
Hørte du nettopp et skudd eller...torden eller noe?
Er strømmen din også ute?
-Sover du?
Sover du?
Ignorerer du meg, din vakre tispe?
Jeg beklager. Jeg vet at du ikke liker når jeg kaller
deg det, selv om det bare er et omtilegnet begrep
av hengivenhet -- selv om, til ditt poeng,
kan du tilegne deg et ord lastet med slike - klikk!
Skal jeg gå dit? Er jeg anmassende?
Jeg skal ringe fasttelefonen.
Vi ringer fasttelefonen, Coley.
Det er rart.
Du har bærsjet, og vi går inn.
Coley, kom igjen.
Kom igjen. La oss varme deg opp.
Ok. Greit.
Greit. Jeg er klar.
Vent litt.
Vil du at jeg skal drepe deg?
Vel, vil du ikke det?
Nei.
Faktisk...
...Nei.
Selvfølgelig gjør du det. Selvfølgelig gjør du det.
-Å gud. -Du vil ha hevn,
og jeg vil ikke overleve natten.
Slutt å fortell meg hva jeg vil.
Og jeg bryr meg ikke om hva du vil.
Du har ikke tatt ett gram med ansvar.
Vil du at jeg skal drepe deg?
Du får meg ikke til å gjøre det.
Så, Jack...
...Jeg antar at vi er tilbake til den gjensidige avgjørelsen.
Jeg sier la oss finne en annen plan.
-Okay.
Darlene!
Jeg kjenner deg!
Er det dette du vil ha?
Darlene!
-Å gud.
Å, jævel.
Aah!
Darlene!
Hvis du døde her i kveld som selvmord,
ville ingen stilt spørsmål ved det!
Helt alene på julaften,
datteren din savnet i 20 år?
Kom igjen!
Hoh.
Bare kom ut.
Jeg vil gi deg en sjanse til.
Jeg skal gi deg pistolen, og vi kan bli ferdige med dette!
Eller en kniv.
Ville en kniv vært bedre? Hæ?
Ååå.
Ja.
Se hva jeg fant!
Noe litt... Francais!
Noe jeg endelig kan brenne.
Ikke få meg til å drepe deg også.
Åhh!
Hvorfor? Hvorfor får du meg til å gjøre dette?
Aah!
Darlene, se opp!
-Herregud! - Gretch?
Jeg har aldri vært så glad for å se deg.
Ta et bånd til meg. Vi må sikre ham.
-Her. -Gi meg to stykker.
-Ok, ok! -Knyt det håndleddet, og sørg for
-Det er veldig, veldig stramt. -Hva skjer?
-Gretchen... -Ja. Hva?
...det var et forbanna bra skudd.
Å gud!
-Shit! Faen deg! -Åh hold kjeft. Hold kjeft!
Det trenger ikke være perfekt! Bare få det på der!
-Du sa stramt! -Den er allerede ødelagt!
-Greit! -Darlene: Ok?
Hjelp meg med denne. Greit.
Å, forresten, Gretchen -- Gretchen, dette er Jack.
Jack, Gretchen.
- Jack. Jack? - Ja.
Dette kommer ikke til å holde ham. Å, shit.
Jesus. Hva gjør jeg? Hva gjør jeg?
-Greit. -Nei!
-Hvor skal du? -Hei. Hei, lady. Lady.
Hun... Hun har mistet forstanden.
-Hun - Hun bandt meg... -Faen.
...og hun skjøt meg.
Hva skjer?
Gretch...
...Sally er død.
Hva?
Hvordan? Hvordan -- Hvordan gjør du...
Han fortalte meg.
-Han fortalte meg. -Åh.
Å -- Å, kjære. Hva kan jeg gjøre? Hva kan jeg gjøre?
Jeg må få noe annet å binde ham opp med.
- Ikke gjør det. Vær så snill. -Og du tar det. Ta tak i det.
-Grip den! -Åh.
Greit. Og hvis han beveger seg, skyt ham.
-Men bare i kneskålen, ok? -Ja.
-Jeg kommer straks tilbake. -Ja.
Bare fordi du er skummel betyr ikke at jeg vil skyte deg.
Å, ja?
Så hvor er sikkerheten?
Akkurat her, drittsekk.
Darlene!
-Darlene, kom inn her!
Stopp! Slipp henne!
La henne være!
Nei!
Aah! Å!
Å gud.
-Kom hit. -Åh.
Min Gud. Er du ok?
Nei er du? Nei!
Herregud.
Åh!
Åh. Å kjære. Sally.
-Åh. -Jeg vet. Jeg vet. Jeg vet.
Jeg vet, men vi har ikke tid til det.
Ikke gjør det! Ikke gjør det!
Bare vær forsiktig.
-Okay. Okay. -Forsiktig.
Okay.
Okay. Jeg ser at han puster.
Vi må ringe politiet.
Nei. Nei, Gretchen.
-Ja! -Nei. Nei. Shh!
Vi kan ikke ringe politiet. Han vil ikke snakke med politiet.
- Det vil han ikke. -Vi kan.
- Vi skal snakke med politiet. -Nei. Hør på meg.
Vi kan fortelle dem. Han fortalte deg det!
Nei. Han fortalte meg en historie, men han fortalte meg ikke den virkelige historien, ok?
Han fortalte meg ikke hele historien. Han fortalte meg at det var en ulykke.
-Det er alt. - Skal vi forlate ham her
når folk kommer over til jul i morgen?
-Hør etter. Lytt! -Vi er ute av dybden.
Gretchen, vær så snill, hør på meg, ok?
Jeg trenger dette. Jeg må gjøre dette.
Og jeg trenger bare at du stoler på meg, ok?
-Vær så snill. -Okay.
-Vær så snill bli hos meg. -Okay. Okay. Okay.
Selvfølgelig vil jeg. Okay.
Okay. Okay.
Greit. Greit.
Dette kommer til å bli tungt som dritt.
Ja. Jeg vet.
Jeg har gjort mitt beste med det vi har for hånden, men du har sikkert veldig vondt.
Pulsen hans er ok. Jeg tror ikke han er i sjokk.
H-Hvordan vet du det?
E.R. sykepleier, nylig pensjonert.
Ah.
Jack?
Jeg skal tilby deg en avtale.
Jeg skal gjøre det du ba om.
Jeg vil avslutte dette for deg.
Men jeg trenger at du gjør noe for meg.
Okay.
Fortell meg den virkelige historien.
Jeg fortalte deg det.
Jack...jeg trenger å høre det så mye
som jeg vet at du trenger å fortelle det.
Du tar bare opp dette på telefonen hennes, gjør du ikke?
Du skal bare -- Du kommer til å gi meg inn.
Nei nei nei nei.
Se. Se. Akkurat her.
Ingen oppringninger til politiet, ingen oppringninger til familien, ingen opptak.
Ingenting, ok?
Slår den av. Legger den rett der nede.
Det er det.
Det er bare oss.
Du sa du ville at jeg skulle forstå.
Men jeg vil at vi begge skal forstå.
Så fortell meg hva du gjorde med Sally...
...og hvorfor.
Det er ingen hvorfor.
Det bare skjedde.
Selv en storm bygges opp av noe.
Den kommer ikke bare ut av ingenting.
Så hvem skal fortelle henne det?
Siden ærlighet alltid er den beste politikken?
Beklager, Jack.
Hun vet alt om oss.
Tror du jeg ville ha klart det i 19 år uten å fortelle henne det?
Trodde du jeg ville dømme henne?
- Hvor trist er du? -Greit.
Jeg ville aldri, aldri dømt henne.
Åh?
Å, så kanskje det er en annen grunn
til at du vil droppe noe for Darlene.
Jeg mener, tro meg. Jeg forstår.
Hun er... fascinerende.
Og jeg husker deg nå.
Du var Don Sullivans kone, ikke sant?
Hans fulle kone. Og ikke rart.
Jeg mener, må leve med det.
Å lage alle de barna med en mann, leke den gode konen.
Du hadde aldri en sjanse i denne byen, gjorde du, baby?
-Hæh? -Hei, hør.
Se på meg. Det var ment å skandalisere meg.
-Det gjør det ikke. -Så du vil snakke om hvorfor?
-Betingelsesløs. - Vil du snakke om hvorfor?
Så la oss snakke om hvorfor Sally kom inn i lastebilen min.
Greit. Fortell meg.
Du var full hele tiden.
-Mm-hmm. -Ed hadde gått full struts.
Han ville stengt.
Hvis du ikke hadde vært et så jævla rot, kanskje...
Greit. Flott. Det er et flott sted å starte.
Greit. Hun satte seg i lastebilen din.
Og så fortalte du meg at
du foreslo å kjøre ut til sjøen.
Du la fra deg et teppe, og så
begynte hun å snakke om meg.
-Hva sa hun? -Darlene.
Nei. Det er greit.
Husker du de nøyaktige ordene hennes?
Ja, det gjør jeg.
Det gjør jeg faktisk.
Jeg husker at hun sa:
"Jeg skulle ønske du kunne se kvinnen vi ser.
Kanskje ville hun endelig slutte å bare være henne allerede."
Jeg kjenner deg, Darlene, og jeg vet hva du trenger.
Jack, ikke gå denne veien.
Du har øvd i hodet ditt i alle disse årene
på hva du ville gjort mot den som tok Sally.
Nå er dette hva du kan gjøre for henne nå.
Jeg er her, så gjør det.
Hør veldig nøye på meg.
Du forteller meg hele historien -- og jeg mener alt --
Jeg mener hver minste detalj - og det er pistolen.
Men hvis du fortsetter å bable og
veve og unnvike, så begynner jeg å ringe.
Så det er helt opp til deg.
Det er ditt valg.
Du sa du kom hit for å hjelpe meg.
Dette er hva jeg trenger.
Slik kan jeg endelig si farvel til Sally.
Så h-hjelp meg.
Lov meg at du vil trykke på avtrekkeren.
Ja. Jeg lover.
Jeg...jeg lover.
Okay.
Tror du virkelig...
...at Sally ville kysse deg?
Nei.
Men jeg trodde det ville være okay.
Og tror du virkelig... at hun kysset deg tilbake?
Hun gjorde. Hun gjorde det først.
Og jeg-jeg v-- jeg v-- Virkelig, jeg lurte mye på det.
Du vet, hvorfor gjorde hun det?
Var det bare, vet du, instinkt?
Du vet, noen - noen kysser deg
og du bare -- du ville være -- du kysser dem tilbake.
Fordi hun var så redd.
Hva gjorde hun videre?
Hun ville...
Hun tok av seg jakken.
Det var fryktelig varmt i desember.
Og hun hadde på seg denne... løstsittende kjolen,
og jeg...jeg dro den ned.
Og -- Og -- Og...
Og jeg --
Hun ble lagt ut over teppet og i gresset.
Og så var jeg på toppen av henne, og...
og vi...
Du vet...
Nei.
Nei jeg vet ikke.
Vi hadde sex.
Og så begynte hun å streve og skrike, og heller enn å vekke meg, fikk det meg til å ramle ned.
Jeg kjempet mot henne.
Og så prøvde jeg å resonnere med henne.
Lisa.
Hun fortsatte å kjempe og slå, skrike.
Så jeg la hånden min over munnen hennes,
og jeg fortsatte å presse og...
Og så hørte jeg det... forferdelig knekket.
Henne -- luftrøret hennes.
Jeg trodde ikke jeg presset så hardt.
Det var en...Det var en...
Det var en dårlig dag.
Det var en dårlig, dårlig, dårlig, dårlig dag.
Jack.
Jeg tok henne ikke dit for å gjøre det, Darlene.
Jeg lover deg at jeg ikke tok henne med dit for å gjøre det med vilje.
Det gjorde jeg ikke.
Hvor er datteren min?
Jeg begravde henne der på det stedet ved innsjøen.
Hvorfor drepte du henne egentlig?
Hvorfor?
Du kunne ha stoppet da hun begynte å skrike.
Du kunne ha stoppet, men det gjorde du ikke.
Hvorfor? Hvorfor gikk du så langt?
Hun ville -- Hun hadde aldri sett på meg slik før.
Slik frykt.
Alt ble forandret.
Jeg-jeg var ikke meg lenger.
Det var bare -- Det var som instinkt.
Jeg fikk panikk.
Og jeg har vært -- jeg har vært i panikk siden den gang.
Og du hadde ikke sex med henne, hadde du?
Jeg...
... voldtok henne.
Jeg tar min unnskyldning nå.
Jeg beklager, Darlene.
Jeg er så, så lei meg.
Beklager hva?
Til...
For å voldta og drepe datteren din, Sally.
Og for å ha løyet for deg.
Takk.
Nei. Takk -- Ikke gjør --
Ikke takk meg.
Hva skal du gjøre?
-Det er greit. -Det er ikke greit.
Hva - Hva skal du gjøre?
Å gud. Å gud.
Ikke - Aah!
Ikke gjør det. Ikke gjør det. Vennligst ikke gjør det. Ikke gjør det.
Ikke gjør det. Ikke gjør det. Vennligst ikke gjør det. Vennligst ikke gjør det. Vennligst ikke gjør det.
Nei. Nei!
-Ja. -Nei!
Å, takk. Å, Jesus, takk.
Men jeg...jeg fortalte deg alt!
Jeg blottet min sjel!
Takk skal du ha!
Å gud. Å gud. Å gud.
Jeg skylder deg ikke noe dritt.
Å.
Herregud.
Du spilte over sangen hennes.
Jeg hadde ingen andre kassetter.
Å, Jesus.
Jesus, barn.
Beklager hva?
For...
For å voldta og drept datteren din, Sally.
Du vet, du sa hele tiden at jeg var smart.
Jeg trengte alt.
Bare gi meg pistolen, vær så snill.
Vær så snill. Jeg skal gjøre det. Jeg skal gjøre det.
Vær så snill.
Helt tomt for kuler...
...barn.
Jeg skrev nettopp denne.
Jeg mener, jeg skrev ned noen ord.
Det er ikke som en s-- jeg gjør ikke--
Jeg vet ikke om det er en sang eller noe.
Okay.
♪ Hold meg nærmere
♪ Hold hånden min litt fastere ♪
♪ Ikke la meg gå
♪ La meg bare følge med
♪ Jeg ser bort nå
♪ Fordi du alltid drar på en eller annen måte ♪
♪ Men jeg blir
♪ Og venter
♪ Til du kommer tilbake
Ser du nå... for en total drittunge du er?
For jeg tror ikke jeg kan komme
med et mer overbevisende argument.
Hei, jeg krangler ikke.
Dessuten var du med meg, rett ved siden av meg hele tiden.
Alltid.
Gretch.
Tror du han bryr seg om noe av det?
Lisa? Du?
Jeg har ikke svaret på det.
Den jenta.
Jeg var så heldig.
♪ Skulle auld bekjentskap bli glemt ♪
♪ Og aldri tenkt på det?
♪ Skulle auld bekjentskap bli glemt ♪
♪ Og det er lenge til
♪ For auld lang syne, min kjære
♪ For auld lang syne
♪ Vi tar en kopp vennlighet ennå ♪
♪ For auld lang syne
♪ Vi to har løpt rundt i bakkene ♪
♪ Og trakk tusenfrydene fint
♪ Vi har vandret mange trette fot ♪
♪ Siden auld lang syne
♪ For auld lang syne, min kjære
♪ For auld lang syne
♪ Vi tar en kopp vennlighet ennå ♪
♪ For auld lang syne
♪ Nå har vi padlet 'rundt bekken ♪
♪ Fra morgen til kveld
♪ Men hav mellom oss begge har brust ♪
♪ Siden auld lang syne
♪ For auld lang syne, min kjære
♪ For auld lang syne
♪ Vi tar en kopp vennlighet ennå ♪
♪ For auld lang syne
♪ Så her er en hånd, min trofaste venn ♪
♪ Legg nå hånden din i min
♪ Vi vil drikke til all den tiden vi delte ♪
♪ For auld lang syne
♪ For auld lang syne, min kjære
♪ For auld lang syne
♪ Vi tar en kopp vennlighet ennå ♪
♪ For auld lang syne
♪ For auld lang syne, min kjære
♪ For auld lang syne
♪ Vi tar en kopp vennlighet ennå ♪
♪ For auld lang syne
♪ Vi tar en kopp vennlighet ennå ♪
♪ For auld lang syne