GYEONGSEONG CREATURE
Vi har researchet og eksperimenteret
med menneskekroppens begrænsninger.
Vi opdagede Najin under et af de eksperimenter.
Var det et tilfælde?
Det er som penicillin, der dukkede op i en petriskål.
Ligesom den tilfældige opdagelse af skimmelsvamp
ændrede medicinhistorien,
vil opdagelsen af Najin føre menneskeheden til næste udviklingsniveau.
Mener De dens evne til at hele?
Måske.
Vi tror, den rummer større potentiale.
Jaså.
Tak for forklaringen.
Ichiro vender snart tilbage til Japan.
De kan tage hans plads som leder af Ongseong Hospital.
og fuldføre Deres eksperimenter.
Jeg vil støtte Dem med de nødvendige midler.
Jeg ved ikke, hvor længe det tager, eller hvor mange penge, der er brug for.
Intet er sikkert lige nu.
Det er ligegyldigt.
Det er Seishin, jeg vil have.
Deres job er at få hende til at adlyde mig.
Det er alt, De skal gøre.
Hr. Ishikawa?
Var det dig hele tiden?
Har du gået omkring
og dræbt folk de sidste tre dage?
Hr. Ishikawa.
Hvad i alverden er der sket, Akiko?
Hjælp mig, hr. Ishikawa.
Tag tilbage til hospitalet.
Du har myrdet flere end ti mennesker.
Du bliver henrettet, Akiko.
Hvad med barnet?
Vores barn!
Har du set selv?
Hvordan kan du forvente, at jeg anerkender barnet?
Gør det ikke sværere for mig, Akiko.
Gå selv ind.
Det er den sidste venlighed, jeg kan tilbyde dig.
Stå ikke bare der, gå ind.
Nu!
Hvad laver du?
Politidirektør!
Politidirektør Ishikawa!
Få ham hen til bilen!
Politidirektør! Hold ud.
GYEONGSEONG CREATURE MELLEM ROVDYR OG BYTTE
EPISODE 9 GRUSOMHED
Far.
Jeg kommer ind.
Chae-ok.
Jeg er på vej hen til din mor.
Halløj! Hvem der?
Stands!
Stands, eller vi skyder!
Jeg er kommet efter min hustru.
Sig til Kato,
at Seishin, I eksperimenterer på i det underjordiske laboratorium,
er min hustru.
Jeg vil opfylde min sidste pligt som hendes mand.
Så, Chae-ok,
fortsæt med at leve dit liv.
Vær sød at passe på dig selv.
Oberstløjtnant Kato, vi har manden med.
Er De Seishins mand?
Ja.
Lad mig møde min hustru.
Det er ti år siden, ikke?
Hvordan føles det
at se Deres hustru
for første gang i ti år?
I ondskabsfulde svin.
Hvor… kunne I…
I røvhuller!
Forpulede møgsvin!
Slip mig! Giv slip!
Røvhuller!
Hvordan kunne I gøre sådan noget?
Hvor kunne I?
Vi har beroliget det med mad,
men hvad gør vi nu? Det bliver voldsomt igen.
Tja…
Vi må vel finde dets barn.
Hvad gør vi? Vi kan ikke vende det blinde øje til.
Men selv hvis vi hjælper hende, er der ikke meget, vi kan gøre.
Vi må finde en måde.
De kan ikke tage tilbage til hospitalet.
Nej, det gør De ikke.
Hør nu!
Hvorfor i alverden gør I så onde ting?
Et hospital behandler syge, det er ikke til så forbandede ting!
Tja, jeg ved ikke helt, hvad der foregår derinde.
Nu ved De det! Så prøv at lægge en plan!
De er politibetjent og har opdaget en ulovlig handling!
Vil De bare sidde der?
Jeg parerer bare ordrer, så selv hvis jeg ville gøre noget,
står det udenfor min magt.
Så De er magtesløs! Er det en undskyldning for at acceptere uretfærdighed?
Jeg beklager.
I styrer måske tingene her,
men der er ting, I bør afholde jer fra som mennesker!
Ved man ikke, hvor grænsen går, er man så et menneske?
Hvordan adskiller I jer fra dyr?
De har ret.
Lad os holde butikken lukket, indtil situationen er løst.
Det er også mere sikkert at flytte Gu et andet sted hen.
Hvad er planen?
Når der opstår et problem, må man tage det i opløbet.
Chef!
Jeg så præcis, hvad der foregår på Ongseong Hospital.
Det, der sker derinde, bør ikke ske for noget menneske.
Men jeg vil vædde på, at de vil benægte det
og sige, at de ikke gjorde sådan noget, at sådanne ting aldrig eksisterede.
Myeong-ja dræbte så mange mennesker,
men ingen skriver om mordene.
Det er sådan, de gør.
De dækker over ting, som om de aldrig skete.
Men…
Som De sagde, er ret og uret klart.
Hvis vi lukker øjnene, fordi det ikke er vores problem,
så vil det samme ske for os alle.
Sig frem.
Hvordan kan vi hjælpe?
Jeg er bange for, at vi ikke kan gøre meget.
Sårene i halspulsåren er for brede og dybe
til at standse blodet.
-Vi gør vores bedste. -Stands blødningen!
-Men hvis blødningen fortsætter… -Mere gaze! Nu!
Jeg er ked af at sige det,
han overlever måske ikke natten, lady Maeda.
Hvor uheldigt.
Undskyld?
Nå, men pas godt på min mand.
Godnat.
Fundet.
Lady Maeda, en besked fra hr. Shiro.
Hvad laver De?
Jeg ser bare på udsigten.
Verden virker så fredelig herfra, ikke?
Ingen smerte,
ingen død…
…og ingen uretfærdighed.
Alt er så stille.
Det er svært at se gennem mørket nu,
men jeg er sikker på,
at alle holder vejret og venter på morgenen.
Hvad med Myeong-ja? Hvad skete der med hende?
Hun blev vist ført tilbage til hospitalet.
Og Ishikawa lader til at være blevet alvorligt såret.
Så far og Myeong-ja er begge på hospitalet.
Kan det ske…
…at vi aldrig kan stoppe det, de laver?
Vil De tage med mig? Jeg har noget at vise Dem.
Hvad er alt dette?
Her er min samling.
Nogle ting blev pantsat og aldrig hentet,
og andre købte jeg fra tid til anden.
Sådan er det at være pantelåner.
Hver ting har sin egen historie.
Se.
Den grammofon tilhørte Wang Su-bok, kurtisanen fra Pyeongyang.
Og frakken på væggen derovre
pantsatte Yun Dong-ju, så han kunne købe mad til sine medstuderende.
Han kom ikke tilbage for at hente den.
Og det er Na Hye-seoks arbejde.
Hun er et geni, der udstillede på Joseons kunstudstilling.
At leve som kunstner er nok ikke let.
Fr. Nawol irettesatte mig for at betale for meget for maleriet,
men jeg kan lide det.
Jeg har flere af hendes værker.
Vil De…
…række mig Deres arm?
Jeg købte dette sølvarmbånd af en amerikansk missionær.
I midten er noget, der hedder en opal.
Jeg har hørt, den betragtes som en lykkesten i Europa.
Sådan.
De vil kun opleve held fra nu af.
Jeg har mange flere interessante ting.
Vi kan se dem igennem senere, når vi har tid.
Lad os
love hinanden noget.
Hvis en af os dør før den anden…
…skal den efterladte…
…mindes den anden.
Hvad synes De?
Jeg er ikke bange for at dø…
…men hvis ingen i denne verden husker min eksistens…
…så ville jeg føle mig…
…lidt ensom.
Så vidt kommer det sikkert ikke.
Fordi vi to
skal tilbringe gode stunder sammen.
Tror De virkelig…
…vi kommer til at opleve gode stunder?
Det gør vi.
Det sørger jeg for…
…at vi gør.
Så…
Bliv hos mig.
Bliv…
…ved min side.
-Kom sikkert tilbage. -Pas på Dem selv.
Hold øje med butikken.
Glem ikke at låse.
Selvfølgelig. Farvel.
Tae-sang.
Du er i sikkerhed.
Gudskelov.
Sikken lettelse.
Jeg kondolerer.
Jeg har ikke noget valg, hr. Ishikawa.
Jeg gør det for at beholde min post her.
Ret Deres vrede mod lady Maeda.
Dette er alt sammen hendes værk.
Nej…
Hjælp mig…
Jeg ønsker, at min mands død bliver mere ærefuld.
En embedsmand for generalregeringen
myrdet af en kurtisane fra Joseon.
Tænk, hvor skammeligt det ville være for politibureauet.
Javel.
ISHIKAWA DØD UNDER ANHOLDELSE AF JOSEONSK SERIEMORDER
Ishikawa døde tidligt i morges.
En joseoner fik igen skylden.
Det er altid det samme, ikke?
De fabrikerer og fordrejer fakta for at skjule deres forbrydelser.
Og virker det ikke, vender de deres sværd mod joseonere igen.
Se på Kantō-jordskælvet.
Hvad havde de gjort uden os?
De giver altid os skylden.
De vælger en af to metoder, som altid.
Enten beskylder de uskyldige borgere…
Ellers beskylder de os.
Hvorfor? Hvilken forbrydelse har vi begået?
Vi ved for meget.
Om det underjordiske laboratorium, hvad der skete der, og om Myeong-ja.
Hvad er din plan?
Sig frem.
Jeg ved, du tilkaldte mig, fordi du har en plan i tankerne.
Jeg vil gerne beskytte nogen.
Derfor…
Jeg overvejer at tage en chance.
Ved De, hvad jeg frygter?
At drømme
i denne håbløse verden.
Direktør Ichiro, god hjemrejse.
Kammerat Kwon.
Jeg frygter, at min beslutsomhed svigter mig,
at jeg måske tøver og vakler, når tiden kommer.
Det frygter jeg.
Så jeg siger farvel.
Tak.
Mange tak, hr. Jang.
Jeg vil aldrig glemme Dem.
Vent, stands!
Farvel.
Stands!
Ved De hvad?
Det, jeg frygter mest,
er at miste dem, jeg ikke vil miste.
Ichiro er blevet skudt!
Grib hende!
Hvad sagde De?
Hvor mange bomber kan I lave
med den dynamit, I har?
Hvorfor spørger De? Vil De være med i oprøret?
Desværre afvikles Bumingwan-festen ikke.
Hvad?
Ishikawas begravelse bliver arrangeret af generalregeringen.
Bumingwan-festen er udsat på ubestemt tid.
Er det bekræftet?
Vi har intet hørt fra vores kilder endnu.
Informationen kom indefra, så jeg er sikker.
Jeg står inde for dens nøjagtighed og pålidelighed.
Hvorfor spurgte De om bomberne?
Oprøret er mislykkes nu.
Jeg håbede at bruge bomberne først.
Så De er her ikke for at hjælpe, men for at tage bomberne.
Glem det. Jeg har hørt mere end nok.
Bare gå.
Hvordan ville De bruge bomberne?
-Kammerat Lee? -Ongseong Hospital.
Min plan…
…er at jævne det med jorden.
Oberstløjtnant Kato?
Vi har et problem.
Det handler om Yoon Chae-ok.
Hun har skabt problemer.
Hvor er testobjektet?
Vi kan ikke se det.
Der har ikke været bevægelse i næsten en time.
Og elevatoren?
Den er lukket ned.
Det er den eneste vej til de øvre etager,
hvilket betyder, at testobjektet stadig er der.
Hvad mener De? Er Chae-ok forsvundet. Hvorhen?
Vi ved det ikke.
Efter hun skød direktør Ichiro,
jagtede betjentene hende,
og så forsvandt hun.
Betjente fra Jongno og politibureauet
leder efter hende fra Bonjeong til Jongno,
men hun er borte.
De har beordret en ransagning af Deres butik.
-Find hende! -Javel!
Hurtigt! Gennemsøg stedet!
Javel!
Hvad laver I?
Situationen bliver værre og værre.
Det er nok sidste gang, jeg kan give Dem
sådan information, hr. Jang.
Tak for det.
De har været til stor hjælp.
De bør gå.
Det er bedst at holde afstand nogen tid.
Forstår De?
Pas på, hr. Jang!
Der er en usynlig hånd,
der styrer alt.
Hvordan kunne De lade det ske?
Et skyderi foran lady Maedas hus ved højlys dag, og mens hun sørger?
Jeg beklager inderligt. Vi skulle have været mere årvågne.
Det er ikke kun en provokation,
men en klar terrorhandling.
De må straks finde ud af, hvem der står bag.
Benyt lejligheden til at udslette alle oprørske joseonere i Gyeongseong.
Enhver, der er til gene, bør straffes!
-Nemlig! -Ja!
-Det kan ikke fortsætte. -Væk med dem!
Hallo?
Shiro?
Hvad foregår der?
De lovede at skåne Den Gyldne Skatkiste,
hvis jeg fortalte, hvor snushanen var.
Men politiet kom og endevendte stedet!
Jeg kan ikke det her mere.
Jeg er færdig. Giv mig pengene.
De lovede at sende mig med skib til Tokyo.
Det er et dårligt tidspunkt.
Vi tales ved senere.
Hallo?
Hr. Gu…
Rører det sig stadig ikke?
Nej.
-Smid et bytte derind. -Vi har ikke flere forsøgspersoner.
Vi har stadig én.
Du! Kom ud.
Hallo!
Hjælp mig.
Yukiko Maeda?
Jamen dog.
De ved, hvem jeg er,
frk. Yoon Chae-ok.
Det her er sært.
De japanske betjente er pludselig faldet til ro.
Aviser! Køb aviser her.
Aviser!
Køb aviser her.
Aviser!
-Og politistationen i Jongno? -De har heller ikke fundet Yoon Chae-ok.
Hvorfor er de så stille?
Normalt havde de vendt op og ned på Bonjeong og Jongno nu.
Det er ganske anderledes end det plejer at være.
De tier også om Ichiros død.
Chef.
Fr. Nawol, hvordan gik det?
Det gik godt.
Men De bør gå nedenunder.
De har en gæst.
Jamen så lader jeg jer to alene.
-Hvorfor er hun her? -Jeg ved det ikke.
De sidder der bare uden at sige meget.
Vent, hvor er Beom-o nu henne?
Glem ham.
Han kommer ikke tilbage.
Den kvinde, fr. Nawol,
er hun til at stole på?
Hun har været som familie, siden jeg var barn.
At folk er familie, betyder det ikke, at man kan stole på dem.
De bør ikke stole så let på andre.
De forråder Dem, ikke, fordi de er onde, men fordi de er svage.
Og de fleste mennesker er svage.
Hvorfor er De kommet?
Lad være med at vente,
Yoon Chae-ok kommer ikke tilbage.
-Hvad mener De? -Det har jeg lige sagt.
Forræderi skyldes ikke ondskab, men svaghed.
Den kvinde var ikke stærk nok til at blive ved Deres side.
Ved De, hvor hun er?
Hvor er hun?
Lady Maeda!
Hun er død.
Og ved De hvad?
Jeg syntes bedre om Dem, før De besøgte Ongseong Hospital.
De skelnede klart mellem profit og tab.
Ensporet.
Og derfor magtfuld.
Bliv, som De var.
Glem alt om Ishikawa, Akiko og Ongseong Hospital.
Selv Yoon Chae-ok.
Glem alt om den kvinde.
Bare lev Deres liv som før,
som om intet er sket.
Gør det, så er De og Den Gyldne Skatkiste
i sikkerhed.
Pas på, hr. Jang!
Der er en usynlig hånd,
der styrer alt.
Hvordan ved De det?
Jeg trak i alle tråde i Bonjeong og Jongno,
men fandt intet spor af hende, så hvordan…
Hvordan kender De til hendes død?
Var det ikke for mig var De blevet tiltalt i dag.
At De stod kvinden, der skød direktør Ichiro, nær,
er nok til at klassificere Dem som oprører.
Så…
Hold Deres sti ren,
hr. Jang.
Hvor er Yoon Chae-ok?
Jeg sagde jo, at hun er død.
Så lad mig se hendes lig.
Hold op…
…med at skuffe mig.
Vi skal ikke være fjender.
Yoon Chae-ok!
Hvor er hun?
De ser hende aldrig igen.
Jeg er ligeglad med, hvad De har gjort. Jeg finder hende.
Om hun er død eller ej, finder jeg hende! Uanset hvad!
Siger De, De vil trodse mig?
Hvordan kan en som mig matche Dem?
De er japansk statsborger med en mægtig familie bag Dem…
I så fald ti stille.
-Jeg er Deres eneste sikkerhed. -Men alligevel!
Jeg har intet valg.
Nok driver jeg en lille pantelånerbutik. Nok har jeg levet et liv uden stolthed.
Gjort dumme ting for at klare mig,
men for en gangs skyld vil jeg opgive alt, hvad jeg har,
for at beskytte hende.
Nå?
Hvordan vil De trodse mig?
Med hvad?
Ikke de to tabere De har medbragt, håber jeg.
Var Deres mund. Det er mine folk.
Ved De, hvordan de forrådte Dem?
Fr. Nawol, som De betragter som familie,
stak Deres mor for længe siden.
Min mor er der også.
Har De set hende?
Hun hedder Sim Sun-deok.
Kender De hende?
Nej.
Har De end ikke hørt hendes navn?
Nej.
SIM SUN-DEOK
Gu Gap-pyeong
forrådte Dem for nyligt i politiets torturkammer.
Jeg…
…fortæller jer alt.
Alt…
Og knægten, Beom-o?
For at finde sin mor, der stak af til Japan, da han var barn,
forrådte han Dem.
Han solgte Dem for en billig billet,
selvom De har behandlet ham som familie.
Og din såkaldte ven?
Det tog ham kun et par timer at tilstå, at De og Deres venner var nøgleoprørere.
Det er, hvad mennesker gør, når de er ynkelige og svage.
Så desperate efter at redde sig selv, at de glemmer Deres venlighed.
De har ingen moral.
Og dog…
Hvad sagde De, De ville gøre med de tabere?
Ville De trodse mig?
Når jeg arbejder utrætteligt for Dem, selv i dette øjeblik?
Siger De, De vil forråde mig?
Er det, hvad De siger, hr. Jang?
Fint.
Måske har De ret.
Men ved De dette?
Ingen af dem
havde været de ting igennem, havde verden været anderledes.
Havde verden været anderledes, var de ikke endt i fængsel
og næsten tævet til døde, for at de skulle forråde deres venner.
De var ikke blevet brændt eller havde fået revet negle ud.
Og de havde ikke behøvet at angive deres venner
og leve med skylden resten af deres liv.
Men trods alt det
kæmper de med næb og klør og lever med smerten,
fordi de skal overleve, uanset hvor ydmygende og skamfuldt det er!
Vi må overleve,
ellers vil ingen huske, hvad vi var igennem.
Så vov ikke at kalde dem tabere.
Ikke en eneste af dem
fortjener at blive kaldt sådan af Dem.
Det…
Det er Deres valg.
Lige nøjagtigt.
Det er mit valg.
Vi to er færdige,
lady Maeda.
Lad os gå ind.
Natten
er kold endnu.
Chef.
Hvad…
Hvad sagde jeg derude?
Du var ærlig.
Du sagde det, der skulle siges.
Bare vent.
Jeg finder spor…
…efter Yoon Chae-ok…
…om så jeg dør.
Tae-sang.
Hvornår fandt du ud af det?
At jeg…
…opgav…
…din mors navn?
Det var…
…kort efter mor døde.
Og du…
…tog mig stadig ind?
Jeg syntes ikke, at det var Deres skyld.
Vær ikke bekymret.
Du kender hr. Gu.
Når han har leder efter noget,
finder han altid et spor.
Lad os vente.
Hvad hvis det er sandt?
Hvad nu, hvis hun er død?
Er byttet klar?
Lady Maeda sendte os en josenjing-kvinde.
Tekster af: Anja Molin