Downloaded from YTS.MX
ŠŤASTNÝ A VESELÝ PENZION
Official YIFY movies site: YTS.MX
CESTUJTE CHYTŘE
DOBRODRUŽSTVÍ ČEKÁ
NOVÉ VIDEO! CESTUJTE CHYTŘE S...
CESTUJTE CHYTŘE
Frohe Weihnachten. Tedy Veselé Vánoce.
Ahoj. Tady Tracey Wiseová.
Než se na Vánoce zachumlám doma ve Státech,
navštívila jsem Švýcarsko.
Můžete tu lyžovat a užívat si kouzelné Alpy
nebo si v Lucernu vychutnat tradiční švýcarský Glühwein .
Jestli je venku hnusně,
můžete strávit příjemné Vánoce ve Švýcarsku.
A pamatujte. Cestujte víc, když budete cestovat chytře.
MARK - HLASOVÁ ZPRÁVA
Trace, zase jsem tě nestihl.
Poslední schůzku v Paříži zrušili, takže jedu do Států dřív.
Takže určitě můžeme někam vyrazit. Něco zařiď.
Jsem tu s Chloe, mojí kolegyní.
Mám být na Brew Michelle nebo tak nějak,
ale určitě jsem se ztratil.
Tak zatím.
Frohe Weihnachten. Tedy Veselé Vánoce.
Ahoj. Tady Tracey Wiseová.
Než se na Vánoce zachumlám doma ve Státech,
navštívila jsem Švýcarsko.
Můžete tu lyžovat a užívat si kouzelné Alpy
nebo si v Lucernu vychutnat tradiční švýcarský Glühwein .
Mami, teto Barb, podívejte.
Jestli je venku hnusně,
můžete strávit příjemné Vánoce ve Švýcarsku.
A pamatujte.
Cestujte víc, když budete cestovat chytře.
Chápete? Jmenuje Tracey Wiseová. Wise jako chytrá.
Jo.
Je to hezké, ale co to má společného s námi?
Myslel jsem, že by přijela sem k nám.
Myslíš, že sem do Silver Peak přijede slavná cestovatelka?
Teto Barb, proč ne?
Už byla na Fidži, ve Phoenixu, v Montrealu, v Arizoně.
Proč ne vánoční Silver Peak?
Ale Grahame, co je cílem?
Potřebujeme platící hosty, ne pozvané bloggery.
Přesně tak, mami.
Tohle jsou první Vánoce, co máme otevřeno, a máme...
na Vánoce nula hostů.
Haló.
Prosím tě, Barb. V tomhle domě ses narodila, jako já.
Zapomnělas, že jsme sestry?
Jen říkám, že kdyby nás navštívil zlomek jejích fanoušků,
dost nám to pomůže.
Pokud si myslíte, že mám okouzlující život,
zrovna si sama zdobím perníkovou chaloupku
a můj přítel vedle datluje do počítače.
Ale buďme rádi, že můžeme strávit příjemný večer doma.
Než zas někam vyrazím, pamatujte, cestujte víc, když budete cestovat chytře.
Romantický pobyt.
Pozveme Tracey a jejího přítele na romantický zimní pobyt.
Horká čokoláda u ohně, večerní procházky sněhem,
soukromá večeře při svíčkách.
Ano.
Dobrý nápad.
Hned jí napíšu.
Zeptej se, jestli má nějakou kamarádku pro Grahama.
POKOJ
„Ahoj Tracey, rádi bychom tebe a Marka
pozvali na romantický pobyt v našem penzionu Silver Peak.“
Už jdu!
Tak kam plánuješ další cestu?
Tomu neuvěříš. Právě mě pozvali
do krásného penzionu v Silver Peak ve Vermontu.
To musíš vidět.
Majitelé Sarah a Graham Cooperovi
pozvali mě a doprovod na romantický pobyt.
Je to osud.
Zrovna jsme s Markem probírali, i když přes hlasové zprávy,
že přes Vánoce musíme být víc spolu.
No tak, Annie, to nedělej.
Co? Takže jedeš do Vermontu s akvizičním Markem.
- Super. - Kdy nám začneš fandit?
Chodíme spolu už přes rok.
Ale za tu dobu jsi ho viděla jen tři měsíce.
Myslím, že to bylo víc.
Jen se bojím, že ses zamilovala do svojí představy o Markovi.
Co to znamená?
Formálně je dokonalý.
Hezký, vzdělaný, má dobrou práci.
Cestuje za prací, takže má pochopení pro tvoje cestování.
Ano. A taky je milej.
Jo, je milej.
Ale jen milej. Stačí to?
Chci, abys byla nadšená, inspirovaná a hluboce zamilovaná.
Chci, abys měla nádherný vztah,
ne jen milej.
A co když vás nejvíc spojuje to, že často lítáte?
Tak jo, svoje jsem řekla.
Jestli je Mark ten pravý, podpořím tě.
Chci, abys byla šťastná.
- To víš, ne? - Ovšem. Jsi úžasná kamarádka.
- A tvoje dítě je anděl. - Je to anděl, když spí.
Což je vždycky.
Jo, spí dobře.
Když bydlíš tam, kde pracuješ, nevíš, kdy skončit, co?
Jo. No, říkal jsem si, že jestli sem Tracey přijede, bude v tomhle pokoji.
Chci, aby byl perfektní. A ty zámky jsou velmi náladové.
Zlato, doufám, že víš, jak moc si vážím všeho,
co jsi obětoval, aby to tady fungovalo.
Bez tebe bych to nezvládla.
Táta by na tebe byl pyšný.
Neboj, zase to tu bude špičkový.
Navíc ne každý chce bydlet
ve zbrusu novém, moderním, luxusním hotelu, že?
V Park View mají v každém pokoji vířivku,
ale mají moje bezové koláčky a medové máslo?
- Nemají. - Nemají.
- Ne. - Ne.
V kuchyni nějaké jsou?
- Jsou. - Právě teď?
- Máslo? - Ano.
Perfektní.
Neznámé číslo.
- Kdo to může být? - Zjistíme to.
Annie.
Annie? Moc se omlouvám.
Sháním Tracey Wiseovou.
Ano, to jsem já. A vy jste?
Omlouvám se. Určitě si říkáte, kdo vám tak zčistajasna volá.
Jmenuji se Sam Phillips. Jsem ředitel časopisu Luxe Voyage .
Ten Luxe Voyage , co myslím?
Tracey má všechna čísla.
Ne všech 276. Já... Sváteční vydání se těžko shánějí.
Jsem rád, že jste fanoušek Luxe Voyage ,
protože jsem váš fanoušek.
Pardon, za chvíli nastupuju do letadla.
Volám, protože vám chci nabídnout...
Říkejme tomu konkurz na přispívání do Luxe Voyage .
Já... Same, to je... úžasná příležitost.
Pošlu vám seznam podniků. Nějaký si vyberete, zarezervujeme pokoj
a napíšete článek.
Když bude dobrý, jak si myslím, bereme vás.
Pětihvězdičkové ubytování,
cestovní výdaje na nás,
vlastní článek každý týden a bezkonkurenční plat.
Co vy na to?
Ano.
Senzace. Brzy se ozvu.
Dobře. Same, můžu se zeptat, kam máte namířeno?
Městečko Rovaniemi ve Finsku. Je to u polárního kruhu.
A Finové tvrdí, že je to pravý domov Santy Clause.
Severní polární záře je úchvatná.
I na taková místa můžete jednou cestovat.
Posílám ten e-mail. Nazdar.
- Fakt se to stalo? - Jo, stalo.
- Kam tě posílá? - Podívám se na e-mail.
Tak jo.
Tady to je. Dobře. „Vážená slečno Wiseová,
potřebujeme ohodnotit tyto podniky.“
Fairfax, Virginie.
Allentown, Pensylvánie.
Columbus, Ohio.
Nejedeš hned napoprvé do Santova domu. To je fér.
Fort Lauderdale, Florida.
Jo, fajn. Je tam teplo.
To není možný. Cože? To je fakt osud.
Poslední je Hotel Park View v Silver Peak ve Vermontu.
Počkat, není to střet zájmů hodnotit dvě místa v jednom městě najednou?
Nikdo s tebou nepodepsal dohodu o exkluzivitě,
tak začni v Park View a pak se zdejchni do toho penzionu.
Není to střet zájmů. Je to efektivní.
To si piš!
Pšt, promiň.
Tak, Marcusi, tady máš svůj sendvič.
A dáš si ještě kafe nebo...
Zdravím. Jsem Jennie. Vítejte u Maxe.
Co si dáte?
Chtěla jsem si dát kafe, ale zajímá mě ten milkshake týdne.
Má příchuť perníku. S drobečky navrchu.
- To zní líp než káva. - Dobrá volba.
Jsem v Silver Peak.
Stavila jsem se v rozkošném bistru.
Dávám si perníkový milkshake,
pak rovnou do Park View.
Minula jsem se povoláním.
Pro vás.
- Díky. - Není zač.
- Ahoj. - Ahojky.
Ne, totiž...
Pardon. Je to můj manžel. To není normální pozdrav.
To doufám.
Dane, tohle je...
- Tracey. - Těší mě.
- Projíždíte? - Jako většina.
Ne, zdržím se.
Doufám, že ne v tom snobském hotelu Park View.
- No... - Zlato, může se ubytovat, kde chce.
Přátelíme se s rodinou, co vlastní penzion.
Takže jsme zaujatí.
- Jo. Graham je pro mě jako brácha. - Počkat, Graham Cooper?
- Jo. - Znáte Grahama?
- Ne tak docela. - Kdo mě zná?
Já... Já...
Ups.
Moc se omlouvám.
Tracey.
- Grahame? - Jo.
- Vy se znáte? - Ne. Myslela jsem, že jsi starší.
- Řekl jsem něco? - Ne, já jen...
Když jste mi psali, podepsali jste se „Sarah a Graham“,
tak jsem předpokládala...
- Sarah je moje matka. - Nechytám se.
- Vy se znáte? - Jo.
Ne. Jen online. To je Tracey Wiseová. Má blog o cestování.
- Přijela ohodnotit penzion. - Tracey. Tak ty jsi ta Tracey.
„Cestujte víc, když budete cestovat chytře.“
- To jsem já. - To je ona.
Takže nebudeš v Park View. Je to tam příšerný.
- Já... - Tak bistro už jsi našla.
A ochutnalas nejlepší milkshake ve městě, takže to z programu vyškrtneme.
Moc se omlouvám.
- Ne, to je v pořádku. - Přinesu ti nový.
- Grahame, kafe? - Díky.
Ty milkshaky dva, zlato.
Takže už jsi tady?
No jo. Ale...
- Letěla jsi nebo jela? - Letěla...
Musím si zavolat, pak ti vezmu tašky a odvezu tě do penzionu.
Já... Grahame.
Páni, může se kvůli tobě přetrhnout.
- To je asi pro nóbl bloggerku normálka. - Nejsem tak nóbl.
Už jdu.
Penzion Silver Peak.
Mami, Tracey Wiseová je tu.
- Kde? - Tady.
Pomůže, když mi řekneš, kde jsi.
Jsem v bistru, je tady.
Má přijet až za několik dní.
Nejsme připravení.
Co, ta bloggerka?
- Tak se připrav, je tady. - Tos říkal.
- Tak jo. - Tak jo.
- To je teda veselý.
Tak jo, tady to je.
Pro vás žádný milkshake, pane.
Stavil se tu dr. Stone.
Zapomněl ses mi zmínit, že máš vysoký cholesterol.
Pohoda. Je to normální host, ne?
Poloslavný vlivný host...
s přítelem.
Cože?
Jo, přítel... Kde má přítele?
Tracey. Pokoj máš připravený. Bude se ti líbit.
Určitě ano.
Kde je tvůj přítel? Počkáme na něj?
- Mark? - Máš přítele?
Jo. Máma říkala, že vám objednala romantický pobyt.
Ano, pravda.
Ano. Jen se na pár dní zdržel v práci,
takže zůstanu pár nocí navíc.
V pořádku. Pokoj je volný.
To je ten problém.
- Půjdeme? - Ano, jistě. To bychom měli.
- Díky za... - Moc vám děkuju.
Moc ráda jsem vás poznala.
- Nápodobně. - Taky jsme vás rádi viděli.
- Snad se brzy uvidíme. - Dej mi to na účet.
Až po tobě.
- Tohle bude zajímavé. - Jo.
- Danieli Wilsone. - Co?
VÍTEJTE V PENZIONU SILVER PEAK VOLNÉ POKOJE
Tady.
Prosím, já to vezmu.
Děkuju.
Není zač.
Jen si rychle zavolám, hned jsem uvnitř.
- Dobře. - Tak jo.
Ahoj Tracey. Jak je?
Marku?
Balíš se. To je perfektní.
Protože jsem...
Ve Vermontu se to zamotalo a už jsem v penzionu.
Asi je to v pořádku. Můžu změnit plány.
Jsou to jen dva lidi. Kolik pečiva potřebujeme?
Někdo dává přednost muffinům. To je všechno.
A já jsem starší a moudřejší.
Nepodceňuj své koláčky, jsou výtečné.
Kde je Tracey?
Neztratil jsi je cestou?
Jen klid. Potřebovala si zavolat. Jo?
A zatím je sama.
Její přítel přijede později.
A ona je tu dřív. Nebo jsem spletla data?
- To nám to hezky začíná, že? - Sarah, bude to dobrý.
To ty chceš, abych udělala muffiny. Leze mi to na mozek.
Do hotelu půjdu až potom. Mohl bys přijet už zítra?
Marku?
Já se nebalím do Vermontu.
- Dobře, myslíš, že bys... - Tracey, poslouchej.
Potřebuju tu dohodu ještě dotáhnout a...
Vracím se do Paříže.
Ale...
právě ses vrátil.
Hodně jsem o tom přemýšlel.
A o tom, jak je pro nás těžké sladit plány
a být spolu.
No, jo.
Proto jsem naplánovala tenhle výlet, abychom byli spolu.
No právě. A co bude po Vánocích?
Jak to myslíš?
Až budu mít plné ruce práce s dalším obchodem
a ty budeš cestovat po světě.
- Zvlášť s novou prací. - Ještě tu práci nemám.
A vlastně si nemyslím, že by se tím něco změnilo...
Navíc mám pocit, že tě nudím, když mluvím o práci.
Ne, vůbec ne.
No tak. Nezajímají tě odpisy,
likvidovaná aktiva, ani odkupy vedením.
Promiň, jestli jsem neměla dost zájem.
Marku, netušila jsem, že ti to vadí.
Ale...
Můžu na tom zapracovat. Můžeme...
Můžeme na tom pracovat společně.
O to jde, Tracey. Má to být taková dřina?
Jak to myslíš?
Možná to není nejlepší nápad, chápeš?
Co to říkáš?
Možná bychom to měli odpískat.
Jen tam prostě tak stojí.
Teto Barb! Když se otočí a uvidí, že ji špehuješ,
bude to trapas.
- Přijde, až bude připravená. - Ano.
Tracey, že? Venku je chladno.
Pojďte za námi dovnitř.
Vítejte.
Ano, jistě. Pardon. Jen jsem tu... přemýšlela.
Pomůžu vám s kabátem.
Vezmi slečně Wiseové tašky do pokoje.
Říkejte mi Tracey.
Dala by sis čaj?
Kávu? Svařený jablečný mošt?
Mošt nemáme, ale můžu ho udělat.
Moje sestra je úžasná kuchařka.
Zato já? Spálím i vodu.
Čaj zní skvěle. Děkuju.
Moje bezové koláčky, přímo z trouby.
Vypadají nádherně.
A já se bála, že s Markem dáte přednost muffinům.
- S Markem? - Přijede vlastním autem?
Víme, že také cestuje za prací.
Vážně?
Graham nám ukázal váš profil. Musím přiznat, že mě to chytlo.
Všechna ta úžasná místa. A vy dva jste tak kouzelný pár.
No, my...
Děkuju.
Bude to fungovat.
Že jo?
Možná to na první pohled nevidíš,
ale Silver Peak je dokonalé místo
na romantický víkend.
Býval tu každoroční vánoční ples,
23. prosince, rok co rok.
Něco bylo vždy ve vzduchu.
Dala se tam dohromady spousta párů.
- Včetně ní a Grahamova táty. - Jo.
No, bylo to moc příjemné, ale byla to dlouhá cesta.
Asi půjdu nahoru, dám si nohy nahoru a vybalím.
Mám ti ukázat pokoj?
Netřeba. Najdu ho.
- Koláčky jsou výborné. - Díky.
- Není zač. - Zavolej, kdyby něco.
- Dobře. - Tak jo.
- Ahoj. - Ahoj.
Spletla sis pokoje.
Viděla jsem tě tam stát a...
Připravoval jsem ho pro tebe.
- Aha. - Jo.
To jsi ty?
Jo.
- Tohle býval tvůj pokoj? - Pořád je.
Bydlíš tady?
Tak penziony fungují.
Majitelé tam obvykle bydlí, aby byli...
- Jo, jasně. Já jen... - Jo. K dispozici.
Jasně. Myslela jsem, že patří těm dámám.
Ano. Pomáhám jim.
Moje matka to tu vede už přes 30 let.
Teta Barb je „na návštěvě“.
Je takový stěhovavý pták naopak.
Přestěhovala se na Floridu, ale je s námi od Díkůvzdání do Silvestra.
- To je sranda. - Jo.
Ukážu ti tvůj pokoj.
- Ano. Jistě. - Jo.
Promiň.
- Ne, v pořádku. Prosím. - Dobře.
To vůbec není trapné.
Tady je koupelna.
Máš tu přikrývky, ručníky a polštáře navíc a tenhle polštář tu máš pro radost.
Ten je nový.
Snídaně je v sedm.
Potřebuješ ještě něco?
Hele, asi bych měla říct, že jak jsem telefonovala...
Omlouváme se.
První z mnoha drobných pozorností vašeho romantického víkendu.
Páni. To je překvapení.
Moc se na Marka těšíme.
Romantiku si neužijete jen v Park View.
Od chvíle, kdy otevřeli, nás ohrožují.
Předloni jsme byli jediné ubytování ve městě.
Barb, nemusíme...
Tracey, jsme v pohodě.
Ale samozřejmě bychom rádi expandovali.
Jo.
Necháme ji zabydlet se.
Dobře. Řekl ti, kde jsou ručníky?
- Ano. - A deky?
- Ano. - A snídaně je v sedm.
Potřebuješ ještě něco?
Jistě. Dobře, tak jo.
Pardon.
Ty jahody byly příjemné překvapení.
To nám to hezky začíná.
- Co myslíš? Skvělý začátek, ne? - Skvělý začátek. Jo.
Dobrý začátek.
A pak mi do pokoje přinesly šampaňské a jahody v čokoládě.
Takže to byla moje první hodina tady.
- Ten Mark je neuvěřitelný. - Vždyť to jsi přece chtěla.
Už měsíce chceš, abych se s ním rozešla.
Nikdy bych ti neřekla, ať se s někým rozejdeš.
Jako tvá nejlepší kamarádka ti to musím jemně naznačit.
Jo. To bylo fakt jemné.
Chtěla jsem, abys věděla, že máš na víc,
ne aby se s tebou o Vánocích rozešel po telefonu.
Já věděla, že mi nesedí.
Myslíš, že si všimnou,
když ohodnotím jejich romantický pobyt bez partnera?
A nesnáší Park View.
Je to jejich jediná konkurence, takže o tom musím taky mlčet.
Vůbec to není, jak jsem si malovala.
Tracey, sama jsi asi milionkrát procestovala svět.
Řešilas nečekané situace, jednala s různými lidmi, tohle je hračka.
Vidím to tak, že ti neuškodí trochu zpomalit.
Jo, asi máš pravdu.
Budu končit. Dej za mě pusu mimču.
Provedu. Brzy ahoj. Mám tě ráda.
- Kam to patří? - Ahoj.
Dobré ráno.
- Ahoj. - Ahoj.
Nějaké návrhy, co bych mohla dělat?
Pár nápadů máme.
Ano, máme perfektní aktivity na romantický víkend.
Největší romantika by byl vánoční ples.
O tom jste mluvily. Zní to slavnostně.
- Na to jsi tu pozdě. - Jo.
Jak to? Ještě nejsou ani Vánoce.
- Mělas přijet před pěti lety. - To byl poslední ples.
Bývala to velká zábava.
Ale nemusím dělat nic extra romantického,
stejně jsem tady sama.
- Budeme zdobit perníčky. - To zní fajn.
Počkat.
Dnes končí jarmark. Ten musíš vidět.
Když to Mark nestihne, vezme tě tam Graham.
- Co? - To je skvělý nápad.
Zná to tady jako svý boty.
- Nechci překážet. - Ale ne. Nebudeš překážet.
Mít průvodce by bylo fajn.
- Ale jen jestli chceš. - Domluveno.
- Jo? - Jo?
Jo. Přineseme ti zástěru a upečeme perníčky.
Bezva.
VESELÉ VÁNOCE
Hele, nestůj tam a necpi se.
Pomoz nám se zdobením. Dej mu zástěru.
Je potřeba je i ochutnat, ne?
Tak jak bylo ve Švýcarsku?
Bylo to úžasné. Díky za optání.
Je super, že sledujete můj blog.
Moc děkuju za pozvání. Skvěle se tu bavím.
Perníčky jsem naposledy zdobila jako malá.
Je to zdejší tradice.
Třeba on, když byl kluk,
dělal sněhuláky ze čtyř perníků.
Protože jeden musel sníst.
- Pokaždé. - Pravda.
- Stejně jako teď. - Jo.
Při práci musíš doplňovat palivo, ne?
Neboj, mám v tom systém.
- Taky udělám sněhuláka. - Dobře.
- Jdeme na to. - Super.
Víte co? Už je pozdě. Měli byste vyrazit na jarmark.
- Jo, jasně. - Dobře.
Tak jo, potřebuju tvůj názor. Tohle je velké rozhodnutí.
Sob nebo vánoční světýlka?
Když váháš, vyber soba.
Dobrá volba.
Tenhle se sobem, prosím.
Díky, žes mě sem vzal. Moc si to užívám.
Je to tu tak slavnostní a krásné.
Miluju ty stánky a co všechno se tu prodává.
Díky.
Připadám si jako v pohádce.
Když jsem byl malý, šetřil jsem si peníze
a pak tady mámě koupil vánoční dárek.
Vždycky to byly svíčky nebo ozdoby, podle mého rozpočtu.
Jasně. Určitě se jí to líbilo.
To jo. Až na jeden rok.
Zapálil jsem všechny svíčky najednou.
Byla tam skořicová, mentolová, mátová, vanilková. Byla to hrůza.
- Tetě Barb se udělalo špatně. - Ale ne.
Pověz mi o vánočním plese.
Co chceš vědět? Tančilo se tam.
To vím.
Ale když byl ve městě tak oblíbený, tak proč jste ho zrušili?
Nebylo to tak, že by ho město zrušilo. Bylo to dílo matky přírody.
Jak to myslíš?
Každý rok se ten ples konal v Grange Hall,
bylo to takové srdce našeho města.
Jasně.
Asi před čtyřmi lety Grange Hall vyhořel.
Pár týdnů před tím
městská rada hlasovala o přidělení prostředků na projekty,
které byly zvlášť výhodné pro nový luxusní hotel, který se tu měl otevřít.
- Hotel Park View? - Přesně.
Žádný Grange Hall, žádný ples.
To je smutné.
Tví rodiče se tam poznali.
Určitě by tam rádi slavili každý rok společné výročí.
Táta asi před třemi lety zemřel,
takže máma by na ples neměla s kým jít.
To je mi líto. Já...
Vaše rodina si za poslední tři roky hodně prožila.
- Díky, že to chápeš. - Měli jste to fakt těžké.
Měli bychom jít.
Díky.
Děkuju moc za všechno.
Mojí kamarádce se ten overal pro její mimčo bude moc líbit.
To je skvělé.
Poslyš, mám práci, takže...
- Tak pozdě? - Jo.
Jo, ale uvidíme se později.
- Jasně. - Jo.
Těším se, až poznám tvého přítele.
Vrátili jste se brzo.
Jo. Zkrátili jsme to.
Neříkala jsi, že ve sklepě kape kohoutek?
Podívám se na to.
Grahame Coopere, tak snadno nevyklouzneš.
- Myslely jsme, že jste si s Tracey sedli. - Jo. Sedli jsme si.
Hele, má přítele. Nechci do toho vstupovat, když...
Je jedno, jak...
Takový nikdy nebudu, jasný? To nejsem já.
Jistěže ne. Ale co se stalo s...
Mami, nechci o tom teď mluvit.
Chci jen říct, že nesmíš nechat minulost,
aby tě odradila od nových zážitků.
A já s tebou souhlasím. Jen...
Chápu to. Akorát...
nevím, co dělat.
Vejtaho.
- Ale ne. - Co?
Děje se něco?
Co? Co to je?
Traceyin přítel v Paříži jí bagetu s jinou ženou,
když má být tady.
- Vážně? Jsi si jistá? - Jak jsi to proboha našla?
Sleduju teď Tracey na sociálních sítích.
Četla jsem její příspěvky a pár jich bylo s tímhle Markem.
Tak jsem se proklikla na jeho profil, protože jsem byla zvědavá.
Není ani soukromý.
Traceyin přítel je v Paříži a má se k jiné ženě.
To může znamenat jenom jedno.
No...
Od začátku se mi nelíbil.
Pořád mluvíte o včerejším tématu?
Traceyin přítel není upřímný. A my to víme a ona ne.
Je to žhavé téma.
Tak co s tím máme dělat? Říct jí to?
Zlomí jí to srdce.
Přijela sem na romantický pobyt.
- Nic nám do toho není. - Ale nemůžeme mlčet.
Jo, Tracey ten příspěvek určitě brzy uvidí.
Jaký příspěvek?
Mám se bát?
To si nemyslím.
- Máš na víc. - Cože?
Barb.
Co? No, jo.
Teda.
Poslyšte, omlouvám se, nebyla jsem úplně upřímná.
- Už jsi o tom věděla? - To ne, ne tak konkrétně, ale...
Rozešli jsme se, těsně než jsem přijela.
Nebo vlastně při příjezdu sem.
To byl ten telefonát na verandě.
Tak či tak, nepřijede.
Je tak nějak doslova indisponovaný.
- Proč jsi nic neřekla? - Bylo mi trapně.
Měla jsem ho všude na sítích, ptali jste se mě na něj a já...
Já nevím.
Rozešel se se mnou, navíc po telefonu, a...
Ta holka ti nesahá ani po kotníky.
To nic.
Nejspíš je...
Nejspíš...
Myslím, že to je jeho kolegyně z Paříže...
Nejspíš má ráda likvidní aktiva a amortizované odkupy
a tak podobně.
Nejspíš je pro něj ta pravá.
Jsi v pořádku?
To nic. Stejně jsme se k sobě nehodili.
Jsem vždycky poslední, komu něco dojde.
Mrzí mě to.
Tak já půjdu ven pověsit světýlka.
Co bych si bez něj počala?
Omluvte mě na moment.
Tedy, to bylo zajímavé.
- Same? Zdravím. - Tracey.
Chystám se do finského národního parku na soby.
A voláte mi, abyste se pochlubil?
Naše spolupráce bude velká zábava.
Ne, volám, abych zjistil, které místo jste si vybrala pro recenzi.
Napíšu recenzi na... Park View v Silver Peak ve Vermontu.
- Hodí se... - Pane Phillipsi!
Nemůžu se dočkat. Zvládnete to do příštího týdne?
Jo, jasně.
- Jsem poblíž, takže... - Výborně.
- Budu se těšit. - Dobře.
- Můžeme? - Už jdu.
Dobře, užijte si soby.
Same?
- Čau. - Ahoj.
Můžu ti pomoct?
Nejsi vyučený elektrikář, že?
Cože? Ne.
Máš právnický titul. Nechci žalobu za nedbalost.
- Víš, že mám právnický titul? - Jo. Máš to na blogu.
Tos četl hodně pozorně, když tohle víš.
- Vážně? - Ahoj.
Je tu zima. Dá si někdo horkou čokoládu?
Ano.
Ano, prosím.
Takže... čteš můj blog, jo?
- Čekáš na komplimenty? - Možná.
Ano, čtu tvůj blog rád.
- Mockrát děkuju. - Nemáš vůbec zač.
Ale musím se zeptat. Upřímně,
co si vaši mysleli, když ses rozhodla vzdát se právnické kariéry?
Nevzdala jsem se jí.
Jasný? Jen jsem v ní strávila velmi krátký čas,
než jsem úplně změnila trajektorii svého života.
Ale jo, prostě...
Naši jsou oba právníci, takže čekali, že budu taky právník.
Nevím, možná mi chyběla představivost, ale...
Ale známky jsem měla dobré.
- O tom nepochybuju. - Jo.
Ale myslím, že se všechno změnilo na mém čekacím výletě.
Na čekacím výletě?
Studenti práv na něj jezdí
po skončení zkoušek, než převezmou diplom.
Pár týdnů jsem byla online.
Bylo těžké udržet kontakt s rodinou a přáteli,
tak jsem založila blog, aby si tam všechno přečetli.
A tehdy ses rozhodla, že je čas změnit kariéru?
- No... Ne. - Ne?
Na základě mého posledního vztahu sis mohl všimnout,
že mi chvilku trvá, než mi něco dojde.
Začala jsem pracovat v právnické firmě na 80 hodin týdně
a bylo mi mizerně.
Výhoda byla, že jsem mohla hodně cestovat.
Takže jsem vždycky odjela a pokaždé jsem pokračovala s blogem.
A nakonec jsem si po dvou letech uvědomila,
že jsem šťastná, jenom když jsem na cestách.
Přemýšlela jsem o nich a plánovala je.
To mě drželo nad vodou.
Prostě jsem se propachtila týdnem a myslela na svou příští cestu.
A nakonec mi došlo, že se nechci životem pachtit.
Chci ho prožít.
Takže teď je blog podporovaný reklamou a dostávám pozvánky na krásná místa,
jako je Penzion Silver Peak ve Vermontu.
Je to super. A co ty?
Vždycky jsi chtěl pracovat v rodinném podniku?
Táta to očekával. Jo.
Tenhle dům patří mámině rodině už několik generací.
Ale po smrti táty a se vším, co se poslední dobou děje,
mám pocit, že bychom o ten dům mohli přijít.
Ne. To se nestane.
Rád bych tomu věřil.
Nemůžu nic slíbit, ale snad můj blog trochu pomůže.
To jsem říkal i mámě.
„Kdyby nás navštívil zlomek jejích fanoušků,
dost nám to pomůže.“
Vím, že to není tak jednoduché. Jó, blog. Bum, lidi.
Ale popravdě nevím, jak jinak konkurovat Park View.
- Musíte konkurovat? - O tom je byznys, ne?
Musíš mít nejlepší sušenku,
nejlepší vysavač, nejlepší cokoli,
a pak přilákat víc zákazníků
a třeba i zvýšit příjmy.
No, tak nějak.
Ale přece existují tisíce úspěšných výrobců sušenek.
A vysavačů je taky hodně.
Co když není potřeba, aby jeden bral všechno?
Stačí získat zpět malé procento zákazníků.
Dobře.
Můžeme říct: „Jsme menší, starší a míň vybavení.“
- Tak o tom nepřemýšlej. - Já vím.
- Soustřeď se na vaše silné stránky. - Ano.
Můžete udělat něco, čím upoutáte pozornost.
- Jako třeba... - Jako co?
Jako...
Já nevím... Třeba...
Co kdybyste obnovili vánoční ples?
Já jen... Jen házím nápady.
Klidně mě zastav. Asi je to blbost.
Ne, to je... Vlastně je to skvělý nápad. Je to...
Je to pro město osobní. Je to zábava.
Je to pravý opak Park View.
Dobře.
Máme na to týden. To je málo času.
Nemyslela jsem tyhle Vánoce. Až ty příští.
Jo.
Jo. Příští Vánoce.
Pokud tu ještě budeme.
Můžu zůstat a pomoct, jestli chceš ještě letos.
- Jo? - Jo.
- Dobře. - Jo.
- Za týden pořádáme ples. - Jo.
- A... - Potřebujeme...
- Potřebujeme místo... - Ano.
...kde mají příští týden volno.
- Jo. - Víš o nějakém?
- Můžu ti něco ukázat? - Jo.
Tak co?
Chceš tu pořádat ples pro celé město?
Jo. Můžeme tu postavit obří stan.
Budou tu ohřívací lampy, svařený mošt.
- Vaječňák. - Horká čokoláda.
- Můžu postavit parket. - To je skvělý nápad.
Takovýhle prostor by mohl penzionu zajistit další zdroj příjmů.
To mě vůbec nenapadlo. Je to skvělý nápad.
A vyzdobíme to tu. Bez upejpání.
- Velká slavnost. - Jo?
Pojď, ukážu ti dekorace.
Máme jich tu spoustu.
To je hezké.
Nevím, jestli je toho dost, ale...
Co tu ještě máme? Proboha. Moc se omlouvám.
- Co je to? - Taková prkotina.
Na vysoké jsem chtěl mít přehled o místech, která jsem navštívil.
Ale na tebe nemám.
To je úžasné. Vůbec to není prkotina.
Tak jo.
Foťák? Byl jsi fotograf?
Kdysi jsem s tím koketoval, jo.
Pak jsi začal pomáhat v penzionu?
Jo.
Tvoje máma ti to už párkrát řekla, ale má fakt štěstí, že tě má.
Děkuju.
To je od tebe milé.
Perfektní načasování.
Chloe.
Chloe?
Jo, mohli jsme od sebe být i několik týdnů,
ale musel se vrátit k ní.
Ten chlap má ale...
Štěstí.
Má štěstí, že ji našel.
Přeju mu to.
To je od tebe tak dospělé, Trace.
Ale je mi líto, že máš zkažený romantický pobyt.
Jsem v pohodě, fakt.
A ještě chvíli tu zůstanu. Pomáhám s jednou akcí.
Akcí?
Vánoční ples.
Město ho pořádalo každý rok.
A Graham říkal, že mě sem pozvali,
protože penzion má problémy.
Myslela jsem, že by tak mohli přitáhnout nové klienty.
Něco jiného.
Takže plánuješ zůstat na vánoční ples s Grahamem.
Můžeš toho nechat? Jen se snažím pomoct.
Někdo je vzhůru. Musím jít.
Ale pozdravuj ode mě Grahama.
Čau.
- Čau. - Čau.
- Můžeme? - Jo.
Tak jo.
Děkuju.
Potřebujeme spoustu výzdoby. Je to velký prostor.
Můžeme si ji půjčit.
Nebo můžeme požádat zdejší, aby něco darovali.
Nebo můžeme nějaké chvojí natrhat v lese.
Co je chvojí?
Holka z města. Myslel jsem, že jsi scestovalá.
Chvojí je...
Je to větvička.
Tak proč jsi neřekl větvičky?
Dobře, tak...
Co uspořádat společné zdobení?
To je skvělý nápad.
- Mohli bychom udělat táborák. - Jo.
Máma může udělat mátové marshmallow sendviče.
- To zní skvěle. - Jsou skvělé.
- Čau, co to tu máme? - Čau.
Co chystáte?
Ahoj Tracey.
Promiň. Obtěžuje vás? Řekla jsem mu, že máte práci.
Jakou práci?
Tracey napadlo, že bychom obnovili vánoční ples.
Lidi budou nadšení.
Ale musíme sehnat výzdobu,
takže v penzionu uspořádáme táborák.
Bude z toho společné zdobení větviček.
To zní dobře.
Poprosíme Sarah, aby udělala mátové marshmallow
na opékání pro děti.
Takže může přijít i Dan.
- Sní je. - Asi jo.
Co kdybychom pozvali veřejnost?
Třeba přilákáme nějaké turisty.
Ano, přilákat turisty.
Třeba turisty z Park View?
Můžu to napsat na tabuli.
Dobrý nápad.
Jo.
To je Aiden. Je elektrikář.
Třeba nám pomůže se světly.
Jasně.
Tak co ještě tady podnítíš, Tracey?
Ten táborák byl Grahamův nápad.
Ale tys ho té možnosti otevřela.
Jo. Graham někdy potřebuje postrčit.
Zase mě drbete?
Jen jsem Tracey říkala o tvém účesu
v sedmé třídě.
To myslíš vážně?
Ne, to není hezký. Tak jo, můžeme?
- Jo. - Kam se chystáte?
Chceme sehnat něco zadarmo.
Jo, prý musíme do lesa
zkusit najít nějaké chvojí.
Což jsou normální větvičky.
Jsi z Manhattanu, že?
- Hodně štěstí, vy dva. - Jo, hodně štěstí.
- Jdeme na to, Manhattane. - Zatím.
- Mami? Teto Barb? - Tady.
Ahoj.
- Ahoj. - Ahoj.
Poslyšte, máme s Tracey pár nápadů ohledně penzionu.
- Zatím jsou to jen nápady... - Počkejte.
Tady.
Tracey zveřejnila fotky z verandy
a už máme 53 nových sledujících
a rezervaci na Valentýna.
- Paráda. - Super.
Ty fotky jsou dobré.
Mohl bych vytáhnout foťák a udělat propagační fotky.
To bude skvělé.
Dobře, večeře je doslova na stole.
- Pojďme jíst. - Jo.
Skvělý.
O jakých plánech jste to mluvili?
Ať je to cokoli, souhlasím.
Traceyiny nápady už teď pomáhají, takže udělám, co řeknete.
- Vypadá to báječně. - Vypadá to skvěle.
Tracey, jaké to je, provozovat cestovatelský web?
Co vás zajímá?
Je těžké cestovat pořád sama?
Nebýváš osamělá?
Ne tak docela. Potkávám úžasné lidi.
Ale mít cestovního partnera by mi nevadilo.
Nabíráš lidi?
Z cestování je mi nevolno a bojím se jezdit nalevo,
ale jsem levná.
Vlastně mám novou pracovní příležitost. Nedávno mi volali z Luxe Voyage .
Vážně? Budeš muset zrušit svůj web?
Myslím, že asi jo, co?
Budeš pro Luxe Voyage dělat ta svá videa?
- Asi jo. - To doufám.
Jsou tak vtipná a tak tvá.
- Jo. - Moc vám děkuju.
Je to prestižní časopis, takže je to skvělá příležitost.
- Jistě. - Měli by štěstí.
- Díky. - Omluvte mě.
Penzion Silver Peak. Tady Sarah.
Jo, to jsem já.
Táborák?
- Vážně? - Co jste vy dva udělali?
V bistru?
Ano. Taky jsem ráda, že vám to řekli.
Moc rádi vás na společném zdobení větviček uvidíme.
Dobře.
Výborně.
Už se těším. Dobře, nashle.
Řekla jsi, že souhlasíš.
Pravda. Podepsala jsi smlouvu, aniž bys ji četla, mami.
Jo, jsi přece rozená hostitelka.
Teď to budeš muset dokázat.
Miluju večírky. Bude to zábava.
Jsem na nás hrdá. Už teď to vypadá dobře.
- Jo, prokouklo to tu. - Jo.
- Mimochodem, díky za pomoc. - Jasně.
Hele...
proč byl ten foťák tak dlouho v kůlně?
Nemá to něco společného s tvým tátou?
Jo. Po vysoké jsem cestoval jihovýchodní Asií a...
Je tam strašně levně.
- Ale to víš. - Jo.
Udělal jsem tak milion fotek a chtěl jsem víc.
- Víc focení? - Jo. A cestování.
Ale můj táta...
Měl focení spíš za koníček, ne práci.
To řekni všem fotoreportérům,
svatebním, portrétovým, módním
a cestovním fotografům, kteří se tím živí.
Že jo?
Byl jsem jedináček, takže pro mě chtěl něco lepšího.
Vyšší příjem, penzijní pojištění.
Jo. Trochu jako být právník.
- Přesně tak. - Jo.
Grahame, když tak rád fotíš...
Máš před sebou dlouhý život. Pořád bys to mohl dělat.
Já vím.
Slíbil jsem tátovi, že se o mámu postarám.
Navíc si myslím, že to by syn měl.
Jo.
Vždycky se tady staral o údržbu, takže...
Jsi ho nahradil?
Jo.
Když se otevřel Park View,
vypověděl jsem nájem ve městě
a všechny finance nalil sem.
Tu něco vyřešil, tu něco opravil.
Ale jen jsem nás držel nad vodou.
Ale teď, když jsi tady,
myslím, že máme slušnou šanci.
Ráda jsem pomohla.
A jsem ráda, že jste mě sem pozvali.
Jo, já taky.
Co to bylo?
Nevím, zajíci.
Veverky.
Jelen.
- Medvěd. - Medvěd?
Možná. Chceš pravdu?
Dělám si srandu. Musíme vyložit ty větve z auta.
Jsou tu medvědi? Neopouštěj mě.
Budu mít ruce od smůly několik dní. Strašně to lepí.
Dárek od matky přírody. Nevezmeš to?
Ne, mám ruce od smůly. Zničila bych si telefon.
Dej mi tohle a vezmi telefon.
- A je to. - Tak jo.
Jo!
Ahoj, promiň, že jsem to nevzala hned. Mám ruce od smůly.
Když už je řeč o přírodě,
jsem u tebe a zalévám ti kytky,
ale myslím, že jsem tu trochu pozdě.
Tvoje kamarádka vypadá dost smutně.
Ne, to nevadí. Jak se máte? Chybíte mi.
Ty nám taky.
Ale zdá se, že si to užíváš.
Viděla jsem na stránkách penzionu
fotku tebe a tvého hostitele.
Myslíš Sarah?
Ne, Grahama.
Cože? Nech toho. On...
Nech toho. Jsem tu na návštěvě.
Na mnohem delší dobu, než jsi plánovala, a s hezkým chlapem.
No, on je...
Je co?
Je...
Tak jo. Je fakt hezký.
Jo? A...
A taky pozorný a vtipný a...
Tracey, líbí se ti.
Co? Ne. Já nevím. Možná. Já...
Nevím. Záleží na tom?
On přece žije tady a já žiju všude.
Odkdy ti zeměpis brání v randění?
Neodjížděj, aniž bys mu řekla, co cítíš. Jinak tě to bude trápit.
A asi ti musím koupit novou rostlinu.
Ideálně umělou, co nepotřebuje vodu ani slunce.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky. Ahoj.
Hotovo?
Jo.
Tak pojď.
Vždycky jsem přemýšlela, co je vánoční chvojí.
Jo. „Zdobte sály vánočními větvemi“ nezní moc dobře, že?
Pořád ten stromek zdobíte?
Ty ozdoby patřily naší matce.
Letos jsi nám pomohla vnést do tohohle domu tolik radosti,
že ti chceme taky jednu dát.
Tohle je poděkování ode mě a od Barb.
To je pro mě?
Je tvoje, ale tenhle týden zůstane na stromku.
To je milé. Moc vám děkuju.
PAS BRÁNA B2
Moc vám děkuju.
Tak jo, dám ji sem.
Fajn.
- Tahle je Grahamova? - Ano.
Koupila jsem mu ji, když byl ve druháku na vysoké.
Chodil na hodiny fotografie, ale když...
Už ji pak nechtěl na stromek dávat.
Doufám, že zase začne fotit.
Je moc talentovaný a má to moc rád.
Taky doufám.
Teď, nebo nikdy.
- Ahoj všichni. - Ahoj.
- To je moje ozdoba? - Jo.
Všude jsem ji hledal.
Hodí se k sobě, co?
Půjdeme zkontrolovat cukroví na zítřek. Hned se vrátíme.
Je tak decentní.
Podívej.
Když jsem byl malý, měl jsem psa. Jmenoval se Bernard.
Vypadal přesně takhle, jen bez křídel.
Vždycky na ozdoby štěkal, tak jsme mu dali jeho vlastní.
Zajímá mě příběh téhle ozdoby. Kdo je to?
Tos vyráběl ty?
To záleží. Líbí se ti?
- Tak kam ho dáme? - Zpátky do krabice?
- Na čestné místo. - Myslel jsem to vážně.
- Ahoj. - Čau.
- Barb a Tracey šly spát? - Ano.
Všechno jsem to sklidil. Potřebuješ ještě něco, než to tu zabalím?
Potřebuju chvilku se svým synem.
Dobře.
Posaď se.
- Ahoj. - Ahoj.
Všechno v pořádku?
Víš... ne.
Děláš tady toho tolik
a já měla vědět proč.
Nevím, kam tím míříš.
Grahame...
než tvůj táta zemřel,
požádal tě, abys tu zůstal se mnou
a staral se tady o to?
Dobře, pár věcí.
To máš od Tracey?
Ne.
Tvoje teta vás zaslechla.
Nezlob se na ni, že mi to řekla. Jsem ráda, že to udělala.
Je to pravda?
Grahame.
Táta to myslel dobře,
ale mýlil se.
Neřekl bych, že se mýlil.
Mami, jsem tvůj syn.
Miluju tě.
Chci se o tebe starat, jak ses o mě celý život starala ty.
Ale o to jde. Není to celý tvůj život.
Můžeš toho prožít ještě tolik.
Neodpustila bych si, kdybys neprožil cokoliv chceš,
aniž by ses bál o mě.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Můžu ti nabídnout šálek kávy?
Jasně. Ale máš plné ruce práce. Naliju si ho sama. Je přímo tady.
Víš, ještě jsem neviděla nikoho dělat marshmallow.
Je to jedna z mých vánočních tradic.
Tyhle jsou na dnešní táborák.
Vypadá to náročně.
Přitom je to snadné.
Já bych si je prostě koupila v obchodě.
- Jo, ale nechutnají stejně. - Určitě.
Můžu ti nějak pomoct?
Rozhodně.
- Tady. - Tak jo.
Tady máš.
- Trochu je popraš. - Dobře.
Super.
Víš, je opravdu skvělé, že jsi tu s námi.
- S Grahamem vám to klape. - Jo. Taky si myslím.
Má za sebou těžké období.
Jo. Myslíš, jak přišel o tátu?
Ano, jistě.
A taky jeho poslední vztah. Nedopadl dobře.
Je fajn vidět ho znovu se usmívat.
Děkuju.
Dobře.
Tak co dál?
Musíme tohle dát do pekáče.
- Tady jsou! - Ahoj.
Díky za dekorace!
- Borové větve jsou tamhle. - Opečte si marshmallow.
Dám každé jednu, můžete si pak vzít další.
Udělejte je co nejblyštivější. Čím blyštivější, tím lepší.
Pak to tady celé vyzdobím.
Vždycky jsme mysleli, že bude z těch, co odsud odejdou.
Jo, a ne jen do Bostonu nebo Albany nebo tak.
Čekali jsme pohledy z Kilimandžára,
Kolosea v Římě nebo Velkého bariérového útesu.
- Ty připínáčky u jeho mapy? - Nepřipnuté.
Odepnuté? Každopádně neodjel.
Jo, ale co jsi přijela, něco se změnilo, Tracey.
- Jako by se Graham... - Probral.
Přesně tak.
Mátové marshmallow, kde jste celý můj život byly?
- Hej! - Přestaň.
Ahoj.
Tak o co jsem přišel?
Můj manžel jí patnáctý opečený marshmallow.
Jsou fakt dobrý.
Udělejme si fotku.
Jennie, Dane, pojďte do záběru, a Graham taky.
Same. Zdravím. Jak se máte? Pořád jste v Santově městě?
Na Novém Zélandu. Jsem na ochutnávce vín.
Tam jsem se ještě nedostala.
Ale kvůli tomu nevolám.
Aha, dobře.
Tracey, můžete mi říct,
když jsem vás požádal o recenzi podniku v Silver Peak,
proč v jednom kuse sdílíte příspěvky o tamním jediném dalším podniku?
No, neřekla bych v jednom kuse. Já...
Same, netušila jsem, že ten článek spěchá.
Ale abych řekla pravdu, ještě mě neplatíte
a když jsem s tou recenzí souhlasila, už jsem v penzionu byla.
Jen nechci, abyste měla zkreslený úsudek,
protože trávíte tolik času u konkurence.
To je k penzionu dost velkorysé
nazývat je konkurencí hotelu Park View.
V Park View vám pořád drží pokoj , který mimochodem platí Luxe Voyage .
Snad se tam brzy dostanete a my se dočkáme vašeho článku.
Dobře.
Užijte si Nový Zéland, Same. Nashle.
Grahame.
Ahoj.
- Ahoj. - Děje se něco?
Promiň. Nechtěl jsem poslouchat,
ale nešlo to neslyšet.
„Je k nám velkorysé nazývat nás konkurencí Park View.“
Grahame, omlouvám se. Tak jsem to nemyslela.
Proč jsi nám pomáhala, když nám nevěříš?
- Nemyslela jsem to tak. Já... - Tak jsem to slyšel.
Klidně mě vyveď z omylu.
Dobře. Vím, co si myslíš o hotelu Park View.
- Proč se jich zastáváš? - Nezastávám. Já...
Přijde mi to tak.
Hele, já... Píšu blog o cestování, ne?
Jezdím na různá místa a cestuju.
A jsem teď v těžké pozici.
Jestli v sobě máš nějaké rozporuplné pocity,
mohlas mi to říct.
Ale já... Je to práce, jasný? Musela jsem napsat recenzi pro oba.
Takže tohle je jen práce?
Já...
To vy jste mě sem pozvali.
Přijela jsem, napsala vám skvělou recenzi a...
- Hele, už půjdu. - Cože? Počkej.
To je celý?
Prostě odejdeš?
Já nevím.
Musím do Park View.
Je to tady tak...
sváteční.
Díky moc. To bude vše.
Máte něco...
Omlouvám se.
Pardon.
Veselé Vánoce.
Já to nechápu. Myslela jsem, že se všichni dobře baví.
A u ohně jste se k sobě měli.
Jo, ale nebylo to skutečné.
Zjevně tu byla jen kvůli práci.
Grahame, nemyslíš, že to trochu přeháníš?
Já...
- Myslíš? - Ne.
Takhle vypadá naprosto vyrovnaný muž.
Nechám vás si promluvit.
Tak jo.
Nechci se vměšovat.
Ale není možné, že od sebe Tracey odháníš,
ne proto, že udělala něco špatného, ale protože se bojíš, že se zase spálíš?
Záleží na tom, mami?
Hele, přijela sem, aby udělala, co chtěla.
Pomohla nám a teď je pryč.
Možná sem prostě nepatří.
Otázka je, jestli sem patříš ty.
Myslela jsem vážně, že máš mé požehnání kdykoliv odejít.
A nechápej mě špatně, šíleně bys mi chyběl.
Ale radši to, než abych se trápila, že o něco přicházíš.
Kéž by to bylo tak jednoduché.
Život je tak složitý, jak složitý si ho uděláš.
Jo.
Vždycky musíš mít pravdu, co?
Nebo se vměšovat.
Park View, recepce. Jak vám mohu pomoci?
Zdravím. Pořádáte dnes večer nějaké akce?
Akce, madam?
Jo, něco, kde se můžu setkat s ostatními hosty,
něco svátečního.
Animátor vám zítra pomůže naplánovat nějaké výlety v okolí.
Můžete jít na lyže nebo nakupovat starožitnosti.
To je skvělé. Moc vám děkuju.
Můžu dostat ještě jednu deku?
Jistě, madam.
Díky moc. Moc ráda jsem si s vámi...
Grahame?
Tak se mě zeptej.
- Co? - Kdy jsem věděl, že je Jennie ta pravá.
- Na to jsem se nechtěl zeptat. - Ale jo.
- Ne, nechtěl. - Znám tě.
Je jasný, že mezi tebou a Tracey něco je.
Jo, to bylo.
- A asi jsem to zničil. - Tak to naprav.
Podáváš to tak jednoduše.
Podáváš to složitější, než to je.
Mluvíš jako máma.
Paní Cooperová je inteligentní dáma.
Víš, co chceš.
Jde jen o to, jestli jsi ochotný pro to něco udělat.
Jo, myslím, že jsem se zasekl na tom, že se nic nezmění,
a najednou se může změnit všechno.
Jo, když to dovolíš.
Dobře, zkusím to.
Jak jsi na to přišel?
Jennie ze mě chce lepšího muže,
ale taky mě dokáže milovat takového, jaký jsem.
Na to přijdeš. Musím jít.
- Jo, měj se. - Měj se.
Dovolali jste se Annie. Zanechte vzkaz.
Ahoj Annie, to jsem já.
Změnila se situace,
takže možná nakonec budu na Vánoce v New Yorku.
Zavolej mi, až to půjde, jo?
POJĎME TANČIT!
Dovolali jste se Annie. Zanechte vzkaz.
Sarah Cooperová, jsi na telefonu na večírku?
Děláš si srandu?
Tracey zveřejnila recenzi na Park View.
Nemohla jsem si pomoct.
„Hotel Park View v Silver Peak ve Vermontu
je elegantní, moderní,
a nabitý veškerým luxusem, po kterém na cestách toužíte.“
Cože? Moment.
„Vířivka v každém pokoji,
nejzdravější jídlo ve městě
a design tak minimalistický a střídmý,
že jsem se cítila provinile, když jsem nechala ponožky na podlaze.“
Je toho víc. Nechci to číst.
Už to viděl Graham?
Doufám, že ne.
Čau lidi. No tak, jsou Vánoce. Teda skoro.
A vy tu stojíte v rohu a koukáte do telefonu?
Jděte si to užít.
- Kámo, my... - Byli jsme hrozně zvědaví.
- Na co? - Na Traceyinu recenzi Park View.
Přečetli jsme jen prvních pár odstavců, ale...
Můžu se podívat?
- Jo. - Díky.
„Nemluvě o tom, že po celém světě jsou desítky hotelů Park View,
které důsledně a spolehlivě uspokojí i náročné klienty.“
Jo.
Je mi to líto. Myslel jsem...
Nečekal jsem, že by to udělala.
Ne, jen dělá svou práci.
Jděte mezi lidi, dejte si něco na zub.
- Půjdu se projít. - Tak jo.
Jo.
Same. Zdravím. Veselé Vánoce.
Slyšíte mě dobře? Hraje tady hudba.
„Veselé Vánoce.“ Nic víc mi neřeknete?
Moje recenze se vám asi nelíbila.
Nelíbila? Ani v nejmenším.
Chtěl jste můj názor.
Nechci názor.
Chci příznivou recenzi podniku, do kterého moje firma investovala miliony.
Počkat, cože?
Časopis Luxe Voyage před pár lety koupila společnost Continental Resort Group,
která vlastní řetězec Park View.
Takže můj šéf chce dobré hodnocení.
A jako váš šéf očekávám...
Same, musím vás zastavit.
Zaprvé, nejste můj šéf a byla to jen zkušební recenze.
Víte co? Myslím, že tohle nebude fungovat.
Tracey, no tak.
Veselé Vánoce, Same. Sbohem.
Teda.
Působivé.
Nevím, kolik jsi toho slyšel.
Nechtěla jsem být neprofesionální. Já... Byla jsem naštvaná...
Mě naštvalo, když jsem četl, že „Park View má dobré jídlo,
je dobře vybavený,
má dobrý prostor...“
Grahame, já...
„Ale v Silver Peak ve Vermontu, v semknuté a vlídné komunitě,
která nabízí mnohem víc než sjezdovky,
působí Park View chladně, bezduše a izolovaně.“
„Pokud sem plánujete jet, zvažte nedaleký penzion Silver Peak.
Je pravda, že pokoje jsou menší, nabídka prostší
a rozhodně není zbrusu nový,
ale za to je to jedním slovem domov.
Nejen pro ty, kdo tam žijí,
ale pro kohokoliv, kdo překročí jejich práh.“
Děkuju.
No, nemusíš mi děkovat. Já jen...
- Byla jsem jen upřímná. - Ne...
Nemyslím tu recenzi.
Určitě je skvělá. Určitě penzionu pomůže, ale...
Díky, že jsi neodjela.
Volal jsem do Park View. Prý jsi odjela.
- Myslel jsem, žes odjela do New Yorku. - Přemýšlela jsem o tom.
To je nevýhoda mé práce.
Můžu se tvářit, že jedu na další místo, ale přitom utíkám.
Jo.
Víš, co jsem si uvědomil?
Že můžeš být na stejném místě a přitom stejně utíkat.
To už nechci.
Já taky ne.
Měla jsem ti říct, že mám napsat recenzi na Park View,
a měla jsem ti říct, že jsme se s Markem rozešli.
Grahame, já...
Nechceš si zatančit?
Jo. Bála jsem se, že se nezeptáš.
Jak se vede?
Tady. Děkuji.
Takže budeš nový místní fotograf?
To je dobrý nápad, ale ne.
Jen dělám fotky pro nový web.
To bude úžasné.
Jo. Snažím se zajistit mámě úspěch, než odjedu z města.
Odjedeš? Kam jedeš?
To víš, chci navštívit spoustu měst,
vidět spoustu míst.
Ale abych byl upřímný,
rád budu, kdekoliv budeš i ty.
Takže jsem připravený na další dobrodružství.
A co ty? Jsi připravená na nového cestovního partnera?
Zvláštní, žes to nadhodil,
protože teď, když budu přímo konkurovat časopisu Luxe Voyage ,
zdá se, že budu potřebovat fotografa.
- Jsem ihned k dispozici. - Paráda.
- Beru tě. - Dobře.
Celou dobu plánujeme velký večírek,
ale teď chci jen chvilku o samotě s tebou.
Myslím, že těch budeme mít dost.
To doufám.
Poslyš, chtěl jsem ti říct...
Prostě děkuju...
žes mi pomohla znovu se najít.
Není zač, Grahame.
Já děkuju, žes mi pomohl neztratit se.
S tebou se ztratím rád.
Překlad titulků: Veronika Šnyrychová