Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sranje.
Payar, imaš ti telefon? - Ne.
Je telefon tukaj? -Si šel spet čez streho? -Nisem imel ključa.
Lopove učiš, kako naj vstopijo?
Tu nimajo kaj krasti.
Halo? -Halo, Iman. - Kdo je? -Rouzbeh.
Rouzbeh? Si v Teheranu? - Vrnil sem se, kar naprej te kličem.
Prazno baterijo sem imel. -Je sicer vse v redu? Pogrešam te. Dobiti se morava.
Kadar hočeš. Tudi jaz te pogrešam.
Zvečer se oglasi. Prijatelji pridejo na zabavo.
Ti pa ne zapravljaš časa. -Pozabil sem že, kakšna norišnica je tu.
Dobrodošel v Teheranu.
Saj res, tri dni nisem spal. Prinesi kaj očetovega opija.
Na zvočniku si. -Sranje. - Ne najdem svojega telefona.
Nič nimam pri sebi, a bom kaj našel. -Upam. -Se slišiva.
Kaj je? - Kaj počneš? Drkaš?
Daj mi mir, film gledam.
Je dober? - Super. -Pokaži.
Pozneje ti ga bom dal. - Je to punca iz "Spidermana"?
Presuha je. - Seksi je. V filmu je nor prizor.
Ta je seksi. -Pozabil sem, da imaš rad debeluške. -Debeluške?
Razumel boš, ko odrasteš. Pokaži mi prizor. -Daj mi mir.
Kako govoriš s starejšim bratom?
Sranje. -Sranje? - Si zakajen? -Sranje?
Ja, zakajen sem. In kaj? - Nič. -Opraviči se.
Oprosti. -Ne slišim. - Oprosti. -Glasneje.
Oprosti. -Še glasneje.
Me zdaj slišiš?
Pomiri se.
Se ne znaš šaliti?
Kaj mu je? Zakaj sedi v temi? - Pusti ga, ne počuti se dobro.
Zdravnik je rekel, naj bomo obzirni. - Opij bi moral jemati.
Če ga že ne uživa. - Si nor? En dim, pa je mrtev.
Tudi drugače ga lahko uživaš.
Spodaj sem videl Hanno. -Vrnila se je. -Si jo videl? -Na Instagramu.
Tudi Rouzbeh se je vrnil. Nocoj ima zabavo. Greš?
Ne grem, sploh ne k njemu.
Boš puščavnik kot oče? Kar naprej si za računalnikom.
Nimaš prijateljev? - Ne skrbi, imam.
Osredotočen sem na borbo. - Kdaj bo? -Jutri bom izvedel.
Kaj iščeš?
Kaj pa iščeš tukaj?
Mobitel. -Ni tukaj. Ven pojdi, film gledam.
Pomiri se. Kdaj gremo jutri na meterin grob?
Jutri ob 11h. -Mi daš ključ? Pozno se bom vrnil.
Poberi se. -Kaj? - Ven. -In če ne grem?
Nima... Prihajam.
Kam greš? - Nikamor.
Vse v redu, lepotec? - Ja. In s tabo?
Lahko parkiraš drugje? Zaradi sosedov. -Seveda.
Zdaj te pa vidim. - Ja.
Pozno si klical. Samo tole imam. - Hvala.
Za prijatelja iz Los Angelesa. Saj bo dovolj.
Koliko sem ti dolžan?
Pozneje se bova domenila.
Kokain imam. Menda je dober.
Naj ga tvoji prijatelji preizkusijo.
Če jim bo všeč, ti bom predstavil tipa.
Zanima me, a nimam denarja. Koliko? -To naj te ne skrbi.
Če vam bo všeč, se boste dogovorili z njim.
Prav, poklical te bom. - Domenjeno.
Stari, si v redu? Iskal sem te.
Odhajaš? - Ja. -Se ne zabavaš?
Zabavam se, a moram zjutraj na pokopališče.
Odlična mamila. Jih lahko kupiva?
Zdaj? -Ja. - Nič več ni ostalo.
Pa jih kupiva.
Denar imam.
Ne gre za denar. Ob tej uri ne morem do tipa.
Daj, no. - Se slišiš? -Ja.
Po čelado grem. - Nocoj boš kralj.
Odhajaš? Kako pridem do tebe? - Prek Rouzbeha.
Ostani.
Vzeli bomo ketakokain.
Fanta, ne bosta vstala? Jaz odhajam.
Ni prezgodaj? - Ahmad me čaka spodaj.
Še po rože moram in mogoče bo gneča.
Greš z nama? - Z Imanom bom prišel.
Zbudi ga, pozno se je vrnil. - Prav.
Ne bodita pozna. - Ne skrbi.
Je odšel? - Ja.
Kaj pa je ta kri? - Ni moja.
Si se tepel? - Nesrečo sem doživel, zaradi ptice.
Ptice? -Prehitro sem vozil, zaletela se je vame.
Si poškodovan? - Ne, samo zapestje me boli.
Ti ga povijem? - Daj.
Bom jaz.
Samo tole sem našel. - V redu bo.
Kaj je z motorjem? - Najbrž je razbit.
Domov sem moral peš.
Ne bom ga več vozil, nesrečo mi prinaša.
Boli? - Ja, tu. -Saj ni nič.
In ptica?
V mojih rokah je poginila. Pustil sem jo ob cesti.
Te odložim? - Ne, hvala.
Previdno vozi. - Nasvidenje.
Moja nečaka...
Našel sem nekoga, ki bo skrbel za zemljo. Ni bilo lahko.
Slišal sem se z gradbincem Hosseinijem.
Če se strinjaš, bomo cesto potegnili do avtoceste.
Posekati bo treba suho drevje.
Midva s Hosseinijem bova vse plačala.
Kakšno suho drevje? -Že dolgo nisi bil tam.
Odločitev je tvoja, na boljšem pa bomo vsi.
Ne bom prodal. - Lahko prodamo, a naj vidimo načrte.
Seveda, sinko. Oglasi se v moji pisarni.
Vse ti bom pojasnil. Skupaj bova kosila.
To vedno obljubljaš, potem pa se ne oglasiš. Kar imej svoje kosilo.
Gremo. - Adijo, stric.
Oglasi se z načrti, pa se bova pomenila.
Oglasil se bom. In te poklical.
Oglasi se, če bi kaj potreboval.
Zame skrbita moja sinova.
Sem smo pogosto prihajali z mamo.
Toliko drevja je bilo, da se ni nič videlo.
Nabirali smo grozdje.
Se spomnim. -Premajhen si bil. Jaz sem ti pripovedoval o tem.
Spomnim se, da je babico pičila osa. -To sem ti povedal jaz.
Tam je rasla marelica. S Hassemom sva se igrala v skednju.
Tule bi gradil cesto?
Če ne bo spet česa zakuhal.
Zadnjič sva se sprla zaradi tistega, kar mi je povedal sosed.
Rekel mi je, naj že odpremo oči. Vidiš tiste tovarne tam?
Vsa ta zemlja je bila naša, on pa jo razprodaja.
Mama ga ni hotela tožiti.
Rekla je, da brat pač potrebuje denar.
Do smrti bo naš dolžnik.
Ne bom dovolil, da nam vzame še zadnji kos zemlje.
Toufan.
Si tukaj?
Kako gre? -Lepo te je videti. Si v redu? -Sem.
Kako gre? - Na polju delam.
Tule? - Ja, nikamor ne hodim.
Če na naši zemlji opaziš najinega strica, me pokliči.
Prav. -Imaš še mojo številko? - Imam.
Nikar. - Vzemi, saj ni nič.
Hvala. - Se vidimo. Pazi nase.
Adijo. - Nasvidenje, g. Payar.
30 sekund, začni. - Dobro.
Dobro.
Daj mi štiri. Še hitreje.
Čas! -Dobro.
Odličen si bil. -Hvala. - A moraš boksati kot jaz.
Takole.
Ja? -Greš zvečer ven? -Že imam načrte.
To rečeš vedno.
Pokliči me, če si premisliš. - Velja.
Se vidiva.
Haiduk!
Kaj je? -Sem mislil, da si že mrtev. -Vstopi.
Vse v redu? - Ja. S tabo? -Ne najbolje.
Kje je tvoja umetnina? - Prodal sem jo, denar rabim.
Glavo mi bo razneslo.
Sinoči nisem spal. -Čudno zveniš. Si bolan?
Ne, sem se pa včeraj onesvestil.
Kava? -Ja. - Onesvestil? -Čist sem, veš.
Prišel sem s sodišča.
Zelo sem bil vznemirjen zaradi hiše.
Zdravnik mi je dal nova zdravila in pogoltnil sem polno pest.
Odpeljali so me v bolnišnico. Ugriznil sem se v jezik. Ne vem, kako.
Ko sem se zbudil, so bile okrog mene same sestre.
In hiša? -Bratje so dobili spor. Izplačati jih moram ali se izseliti.
Denarja nimam, zato je stvar jasna. - Kam boš odšel?
V našo vilo ob morju.
Vsaj nekaj denarja boš dobil. Zdaj imaš vse blokirano.
Tudi mi bomo mogoče prodali zemljo.
Za denar mi je vseeno. Take hiše ne bom več našel.
Kot moj oče govoriš. Streha se vdira, a je važno, da je četrt najlepša.
Pozabi, nič ne razumeš.
In kaj je novega? - Nič, pogrešal sem te.
Kaj se ti je zgodilo? -Sinoči sem se ponesrečil. Zaradi ptice.
Ptice? - Vračal sem se od Rouzbeha.
Prehitro sem vozil. Nisem vedel, kaj je trčilo vame. Počakaj.
Si bil zakajen?
Dobro, da ni bilo policije.
Takoj bi te aretirali.
Kaj si naredil s ptico? - Nisem ji mogel pomagati.
V rokah mi je poginila. Pustil sem jo ob cesti.
Kakšen beden "trip".
Pridi.
Pistacija, kaj počneš tukaj?
Kaj iščeš? - Platno.
Mi posodiš denar? - Jaz? Kdo pa še ima denar?
Svoje bogate prijatelje prosi. - Nismo si tako blizu.
Kaj boš z denarjem? - Z Nimom se bom dogovoril.
Kdo je Nima? -Saj veš. Super kokain ima.
Rouzbah in njegovi prijatelji še niso dobili takega v Teheranu.
Kar naprej me kličejo.
Nima preprodaja kokain?
Posrednik je.
Oče bo presrečen, sin preprodaja. - Malo bi rad zaslužil.
Vedno pomagam zastonj, zdaj pa bom še zaslužil.
Podvojil bom vloženo. - Očitno se ti kisa,
ker si se zaletel v ptiča. Če te ujamejo, boš mrtev.
To ni kot bodybuilding. -Ne bodo me ujeli, ne prodajam na ulici.
Ta ekipa je nedotakljiva.
Od kod ti denar? -Upam, da mi ga boš dal ti. -Suh sem kot poper.
Vidiš? Ne odnehajo.
Pauli, imaš ti moj telefon? - Ne. -Ga imaš? -Ne. -Pokaži.
Daj mi ga. Takoj.
Ne boš igral igric, ker mi boš izpraznil baterijo.
Kakšen nered je to?
Počisti. Ne boš jedel? Naj pospravim?
Ja. - Počisti. -Ne.
Vse si umazal. Zakaj prosiš hrano, če ne ješ?
Payar, počakaj.
Obljubi, da mi ne boš jemal telefona. -Ne bom. -Resno.
Pridi, pozdravila bova mojega prijatelja.
Živijo, Payer. -Živijo. -Kako si? -In ti?
Kako možat si. - Kdaj si se vrnila? -Pred nekaj dnevi.
To je moj sin. -Živijo. -Ne boš pozdravil?
Živijo. - Govoriš perzijsko? -Ja.
Kako ti je ime? -Paul-llia. - Paul-llia? Neobičajno ime.
Jaz sem Payer. Koliko let imaš? -Šest. -Šest.
Ja, šest let. - Je to njegov motor?
Lahko sede nanj? - Seveda.
Pomagati ti poskušam.
Slišala sem za tvojo mamo. Moje sožalje. -Hvala.
Noro je, kako si se spremenil.
Tudi ti. - Postarala sem se, ne?
Sploh ne. -Zafrkavaš? - Ne, resno govorim. -Zakaj se smejiš?
Povej mi. - Hanna, zamujamo. -Takoj bom.
Poslovi se od Payarja.
Adijo. - Daj mi številko. -Pazi, mišek.
Izvoli.
Se vidiva. - Adijo.
Nima, kje si? Vsaj stokrat sem te že klical.
Ja, zato. Kdaj lahko govorimo s tvojim prijateljem?
Pojutrišnjem?
Prav, oglasi se.
Vse po starem?
Odlično. Oglasi se.
Ne boš pozdravil?
Kakšen je rezultat? - Na zaslonu je.
Tvoj krožnik je v kuhinji.
Kje si bil? - Pri Haiduku.
Kako kaj zapestje? - Malo me še boli.
Motor deluje. Nekaj delov je treba menjati.
Pa kaj še, prodaj ga.
Nihče ga ne bo vzel. - Jaz ga ne bom vozil, preklet je.
Že spi? - Ja. Stopalo ga boli.
Ni v formi.
Je stric Zia poklical? - Kolikor vem, ni.
Kdaj imaš dvoboj? - V sredo popoldan. -S kom?
Z nekim tipom. - Res?
Ja, Rouzbeh. Kje si? Prihajam.
Kam greš? - Takoj se vrnem.
Stari. -Vse v redu? - Prisedi. -Kam greš?
K Nesi. -Kar pojdi. Mogoče pridem za tabo.
Kaj je z roko? - Po tvojem žuru sem trčil.
Ker si bil nesramen. - To je Ghazaleh. -Živijo.
To je Maryam. -Živijo. - To je kralj. -Soseda sva.
Kje stanuješ? - V novem nebotičniku. -Blizu.
Vidiš? Tudi tvoja nova soseda gre na žur.
Pozneje te pokličem.
Na, za 10 g. -Lahko počaka. - Super je, vse bi kupil.
Tipa bom videl čez dva dni. - Dobro.
Leila kliče, pozni smo. - Greš? -Ne, uživajte.
Vse vzemi. Ponudba je dobra, jaz pa rabim denar.
Glede na tečaj dolarja, je vreden veliko več.
Je vse tukaj? -Ja. - Prav, vzamem. -Odlično.
Kot sva se dogovorila. - Hvala. -Veselilo me je.
Halo, Nima? Domov grem.
Rekel si jutri zvečer.
Nimam še dovolj.
Prav, pridem.
Kaj boš s tem? - Denar potrebujem.
Res? Daj nazaj. - Mir mi daj, oče.
Daj mi denar, pa bom vrnil preprogo.
Vrni jo in si poišči delo. - Kdo govori!
30 let si zapravljal za mamila. In zdaj boš pridigal meni?
Da nisem delal? Te ni sram! Kdo te je vzgajal?
Ne ti, mama.
Če boš odnesel preprogo, se ni več treba vračati.
Si me slišal? Nočem te videti.
Živijo. -Vstopi.
Mani, poberi telefone.
Je vse v redu? - Ja.
Imaš denar? - Ja.
Ista roba? -Ja. - Od kod je? -To ni tvoj problem.
Nimam vsega denarja, dobili naj bi se jutri.
Rekel sem, da prinesi vse. - Mirno kri.
Poglej. -Poglej to.
Ta preproga je vredna trikrat več. Moji mami je pripadala.
Ali, fotografijo pošiljam. Povej, ali je stvar pristna.
Dobro. - Lahko mu zaupaš.
Pustil jo bom za garancijo, denar pa prinesem naslednji teden.
Računam nate. Če ne prideš, bom obdržal preprogo.
Prav. -Prišel bom.
Še nisi slišal za očala?
Vse bolj si podoben bratu.
Kaj iščeš? - Majhno rjavo tableto.
Tu bi morala biti.
Preprogo je odnesel, kot lopov. - Kam?
Ne vem. Rekel je, da potrebuje denar.
Nikoli se ne bo spremenil.
Je to tableta? "Amplodipine"? -Pokaži.
Ja, to je.
Hanna, kako si?
Čez uro? Velja.
Vodovodarja ni bilo?
Payar, samo pet minut. Pauli?
Obuj se, babica je prišla. - Ne najdem jih. -Dobro poglej.
Mama?
Mi daš ključe avtomobila? - Načičkala si se.
Kam greš? -Ven z otrokom. Koristilo mu bo.
Sama? - Ne, s Payarjem in morda s Shadi.
Naj grem z vama? - Ne, tu bodi in počivaj.
Taka greš? -Kakšna? - Da te ne bodo aretirali.
Zakaj bi me tako aretirali?
Pauli, si že? - Ne najdem druge superge.
Pridi, tukaj je. - Daj sem.
Tako urejena bodi previdna. - Kaj to pomeni?
To ni Pariz. Samo previdna bodi.
Zakaj? -Saj veš. In ne omenjaj ločitve.
Mama, resno? - Naj mine nekaj časa.
Prav, naj mine.
Tega nočem. Samo ščit in meč, ki ju je vzel, bi plačala.
Gospod ju je že plačal. - Hvala.
Nehaj.
Dovolj. - Ne skrbi, samo igrava se.
Ti si plačal? -Je že v redu.
Kdo je lačen? - Midva nisva.
Kdo pa je? - Ti.
Pazi.
Viteza, našli smo zatočišče.
Bomo sedli tukaj? - Ja. -Pojdi pogledat.
Si utrujen? - Ja, zelo.
Kmalu bomo šli. Poglej, kaj sem ti kupila.
To rad ješ za kosilo. Lahko bi se zahvalil.
To pa je zate. - Kaj je to?
Odpri, pa boš videl.
Hvala. -Je to vse? Ga ne boš poduhal?
Jaz ga obožujem. Lepe spomine mi zbudi.
Ti je všeč? -Ga lahko poduham? - Kaj naj dam jaz tebi?
Nič. Po naključju sem ga našla.
Zato sem ti ga kupila.
Ne bodi smešen, lepo diši.
Da boš mislil name, ko bom odšla.
Kdaj odhajaš? -Čez deset dni. On mora v šolo, jaz imam službo.
Kakšno? -Med tednom študiram, ob koncih tedna sem striptizeta.
Je zaslužek dober? - Ni slab, pa še napitnine dobim.
Pa sem te, verjel si mi.
Nisem. - Ko bi videl, kako si zijal.
Krasno diši. - Odlično. -Daj sem.
Greva ven. - Super.
Daj mi jakno.
Dobra roba. - Vidiš? -Ja.
Res je krasna. Nisi se šalil.
Tako.
Ne morem verjeti.
Tega čez en mesec ne bo.
Vse bo izginilo.
Čudno.
Nisem opazil, kako čas mineva.
Veš, kdo kupuje hiše?
Ne.
Sin hišnika moje babice in dedka,
milijarder je postal.
Pokazal nam je načrte.
Posekal bo vse drevje
in postavil vražje stolpnice.
Ne razumem, zakaj imajo ljudje radi grde stvari.
Kaj je? Te je že prijelo?
Sprl sem se z očetom. Težak je.
To ni nič novega.
Rekel mi je, naj ne hodim domov.
Česa takega mi še ni zabrusil.
Najbrž je bil zelo jezen. Pa ostani tukaj.
Še en mesec bom tukaj. Druga soba je prazna.
Vrata znaš odpreti. Pa bova depresivna skupaj.
Ko se spreva, se ne obvladam. Vsi spomini se vrnejo.
Trava že deluje.
Vidiš tisto?
Stari, kako si? -Živijo. - Oprosti, kralja sem pozdravil.
Ne vem. Z odvetnikom se moram dobiti.
Pozneje te pokličem.
Prav, vprašal ga bom.
Gazaleh je. Se spomniš Maryam, sosede?
Tvojo številko hoče.
Ji jo dam? - Seveda. -Slišala si ga.
Lahko zdaj prekinem?
Prav, poklical te bom.
Ja, se slišiva. Slaven si postal.
Vsi tekajo za tabo. Ljubka je, kaj?
Ja. - Všeč sta si.
Samo kokain hoče. - Ja.
A bodi previden, fanta ima.
Tip se ima za faco.
Njegov oče ima polne žepe. Pol mesta je njegovega.
Izvoli. - Hvala. Ga poznaš?
Z njima sem žural v LA-ju. Precej naporna sta.
Nista preveč uglajena. Hvala.
Si se slišal z Nesom? - Se še bom.
Nocoj ob 23h pridem pote. - Prav.
Ščitnik za zobe.
Ščitnik. Pozdravita se. Upoštevajta pravila, nobenih udarcev pod pasom.
Ko zapijem "stop", se odmakneta.
Sodnik, prva runda.
Pazi se. - Daj, Payar.
Udari ga.
Konec!
Bravo, ubil si ga.
Kar zbal sem se zanj. -Močan je bil, hiter sem moral biti. -Superman.
Uspelo ti je. - Bravo.
To je moj brat! - Jaz sem ga učil.
Bravo, uspelo ti je. - Pij, oddahni si.
Popoln je bil.
Snemal sem. - Pokaži.
Pridi domov, oče je pri Ahmedu. - Si prepričan? Sicer se bova prepirala.
Povedal mi je za preprogo. - Nisem nor, ne bom je prodal.
Samo založil sem jo. - Zakaj? -Poslujem z Rouzbehom.
Ne skrbi, očeta ni. Ni vode. - Spet? -Ja.
Steno morajo odpreti. Iz cevi curlja.
Kaj še čakajo? - Drago je. Dela je veliko.
Vodovodar nima časa. - Je spet klical tistega tepca? -Ja.
Hiša razpada.
Prodati bi jo morali.
Kdaj izstopiva? - Na naslednji postaji.
Ne obleci tega. - Ni v redu?
Nimaš nič bolj sproščenega? - Vse je umazano.
Tole pomeri.
Domofona ne bomo popravili? - Ne.
G. Mišica!
Bolje? - Ja, privihaj rokave.
Zapni ta gumb.
Bi se moral obriti? - Ne, ni treba.
Kaj je to? -Darilo. Hotel sem proslaviti tvojo zmago, a ne utegneš.
Ni to preveč? - Ne, darilo je.
Ne povej očetu. To je za vodovodarja.
Od kod ti denar? -Saj pravim, da poslujem z Rouzbehom.
Hanna ti piše. - Pozen sem. -Ji bom jaz odpisal.
Ne, daj sem. - Si pa hiter.
Zakaj nisi vzela malega? - Ker se ne vede lepo.
Kot zadnjič v japonski restavraciji.
V Parizu smo bili v restavraciji slavnega šefa,
pa so bili otroci tako glasni, da bi nas skoraj nagnali.
Res. -Si predstavljam. - Mali teroristi.
Tvoj je srčkan. - Ima kakšno novejšo fotografijo?
Seveda. - Sara pravi, da je podoben očetu.
Sara fantazira. Neumnost.
Oprosti, tebi je podoben. - Pokaži.
Kako je zrastel. - Lahko vidim?
Ljubek je. - Kot njegova mama.
Zdaj si torej prvak? - Odlično.
Kvalifikacije sem prestal. - Na nacionalni ravni bo tekmoval.
Kateri šport? - Tajski boks.
Kaj je to? -Neke vrste boksa. - Borilna veščina?
Podobno je boksu, a tolčeš z lakti in koleni.
Si našla telesnega stražarja? - Pazi se.
Tako je.
Mama kliče. Ja, mama?
Saj je vajen, ne skrbi.
Sem že na poti.
Ne, sama sem.
Na cesti je gneča, kaj morem.
Pojdi spat, saj imam ključ. Seveda.
Se vidiva.
Oprosti. Rekla sem ji, da sem sama, da ne vrta vame.
Skrbi jo. - Saj sem že odrasla.
Payar, glasbo bom predvajala.
Vsa moja adolescenca je v njej.
Rada bi, da jo slišiš.
Nadišavil sem se s tvojim parfumom. Si opazila? -Seveda.
Oprosti. - Sploh imaš vozniško?
Parfum obuja spomine? - Ja, nekatere.
Dobre? - Marsikatere.
Zaljubljena sem bila v tipa, ki je dišal tako.
Paulijev oče? - Ne, njega nisem ljubila.
Mlada sem bila, hotela sem ven iz Irana. Poročila sva se.
Hitro sem zanosila.
Sta še skupaj? - Ne.
Ni trajalo. V drugega sem bila zaljubljena.
A se videvava zaradi Paulija.
Kaj pa tip s parfumom? - Kdo? Z njim je vsega konec.
Radoveden si. - Samo vprašam.
Ljubosumen si, kajne?
Sploh ne.
Me veseli.
Ne maram ljubosumnih moških.
Našla sem jo. S Saro, ki si jo spoznal nocoj,
sva se vozili in ure in ure poslušali to glasbo.
Super je. - Ja.
In ti? Imaš lepe spomine?
Veliko. - S tipom, ki je dišal kot ti?
Kaj je to? - Moin avto.
Greva? Kako si? - Super.
Ta avto je pravi. - Kot raketa.
Na drugi ravni.
Vzameva koko in se odpeljeva ali bova smrkala drugje?
Jaz bi kar zdaj. Ti? - Seveda.
Tale stvar je nora. - Dinamit. -Vsi ga kupujejo.
Vsi ga jemljejo.
Sprosti se.
Halo? Kako si?
Prihajam, s kraljem sem.
Čakamo. - Se vidimo.
Pripravljen?
Stoj, bom jaz vozila.
Mama te ne sme videti.
Ven bom šel. - Ne, samo lezi.
Obup, kot bi imela 18 let.
Lahko se dvigneš.
Hvala, lepo je bilo. - Res?
Se nisi dolgočasil?
Sploh ne. -So ti moji prijatelji všeč? - Prijetni so.
Tudi ti si bil všeč njim. - So ti povedali? -Mi še bodo.
V četrtek greva v Kordan. Boš šel z nama?
Pauli bi bil presrečen.
V četrtek treniram. V petek bom prišel.
Dobro.
Sranje, nekdo je tam.
Grem, se vidiva. - Poklicala te bom.
Daj, vzemi.
Odlično. Daj mi še gram. - Pokliči, kadar hočeš.
Grem. - Se vidimo.
Iman, kako si? - Kako si ti?
Že odhajaš? -Že? Dani se.
Je žur beden? -Moram domov. - Greš na boljši žur? Grem s tabo?
Opravke imam. - Greš k punci? -Ne, vrti se mi.
Imaš še kaj tistega, kar ti je dal Rouzbeh? -Nimam.
Zafrkavaš. - Počakaj.
Izvoli. - Koliko? -Jaz vabim.
Hvala. Tvojo številko imam. Te lahko pokličem?
Kadarkoli? - Seveda.
Adijo.
Je v redu? - Ja. Še pri vrhu malo.
Odlepiva trak? - Tvoj je lep.
Ja. Poglejva, kako si opravil.
Ti je všeč? - Ja. -Naj se posuši. -Pauli, Payar.
Vse v redu?
Poglej, naslikal sem meč.
Payar pa ščit. - Odlično.
Payar ima feniksa.
Nisem vedela, da imaš tetovažo. - Bi ti moral povedati?
Poglej te roke. -Tudi mami jo ima, a ne smem povedati, kje. -Tiho.
Nisem povedal. - Ne vpij.
Greva. -Tole bom vzel. - Barva še ni suha.
Za zdaj naj bodo tu. - Naj se barva posuši.
Pozneje boš prišel ponje. Pridi.
Ne pozabi na jutri, ja?
Naslov imaš. In ne zamudi.
Greva. - Adijo, Payar. -Adijo.
Adijo. - Adijo.
Halo, Toufan?
Kaj počnejo? - Podlago za cesto. -Poberejo naj se.
Takoj nehajte. G. Hosseini, kaj se dogaja?
Nič, prijatelj. Traso polagamo, kot smo se domenili.
Zakaj mi niste javili? - Ti stric ni povedal?
Je cesta vaša? -Ja. - To drevje je na moji zemlji.
Na cesti je. Posekali ga bomo, zemlja bo tako vredna več.
Kako si drznete odločati brez mene? - Stric je rekel, da se strinjaš. -Ne.
Drevje je moje, označeno je. Povedati bi mi morali.
Poberite se. Vso opremo odpeljite.
Ne zadiraj se. - Poberite se.
Stric nas ne bo izigral, kot je mojo mamo.
Z mano in Payarjem naj se dogovori. Proč, Toufan!
Poberite se, Hosseini. - Nič se ni zgodilo.
Seveda se je. Zemlja je naša. -Prav, odhajamo.
Sram naj vas bo.
Halo, Maryam?
Halo? V podzemni sem.
Ja, prekinja.
Kam?
To je daleč.
Halo?
Ne slišim te.
Haiduk, si doma?
Halo, Nima?
Nisem imel signala in nisem doma.
Moje oče? Si bil pri meni?
Kako si drzneš? Zakaj bi prodal preprogo?
Rekli smo konec tedna. Še imam čas.
Jutri zjutraj dobi denar.
Halo, Iman? - Maryam, oprosti, nisem imel signala.
Lahko prideš ali ne? - Pošlji koga.
Ne, prosim, pridi.
Za manj kot 20 g ne grem tako daleč.
Gotovina? Prav, v dolarjih.
Velja. - Hvala, Iman. Pošljem naslov.
Pošlji mi lokacijo. -Čakam, pohiti.
Prihajam.
Payar, si to ti?
Kaj počneš tukaj?
Rekel sem ti, da se ne vračaj.
Kaj si prišel ukrast?
Daj mi mir.
Kdo je zaklenil?
Jaz, zaradi lopova.
Kdo so barabe, ki so te iskale?
Misliš, da ne vem, kaj se dogaja?
Te ni sram pred sosedi? - Odpri, da vzamem svoje stvari.
Katere? Vse sem vrgel proč. - Ne jezi me, ne zdaj. Odpri.
Ti boš ukazoval? Poberi se tja, od koder si prišel.
To ni tvoj dom. - Odpri usrana vrata!
Kako si drzneš vpiti? -Še enkrat me udari, pa te bom ubil.
Najprej si ubil mamo, zdaj bi še naju?
K vragu s tabo in tvojo hiši. Daj mi že mir.
Iman, ponorel si.
Molči, prekleto.
Kje so jebeni ključi?
Če ne bi bil moj oče...
Iman, počakaj.
Si nor? - Ob pamet me spravlja.
Zjutraj sem se prepiral s Hosseinijem.
Zakaj? -Ker delajo cesto in bi rušili drevje.
Jutri bom potreboval motor. - Vrnil ti ga bom.
Pazi nase.
Živijo. Si me zlahka našel? - Ja.
Izvoli. .Hvala.
Oprosti, noter ne smeš. Tu je doma moj fant.
Je že v redu, mudi se mi.
Nisem prinesla denarja. Lahko malo počakaš?
Prav, samo pohiti.
Daj že.
Maryam, kaj počneš? Mudi se mi.
Kaj ti je, mater, plačati morava.
Molči. -Dovolj te imam. - Kaj se dogaja?
Zunaj naj bi počakal. - Obiraš se.
Kdo je ta? - Se te kaj vprašal?
Kaj počneš tukaj? - Denar. -Odgovori mi.
Vrni kokain, če ga nimaš. - Poberi se. -Daj ga sem.
Kaj ti je? - Tebi govorim. -Pusti me.
Fanta!
Pusti ga.
Fanta, nehajta!
Dovolj.
Haiduk, zakaj se ne oglasiš? Stokrat sem te klical.
Si gluh? Spiš?
Haiduk!
Kaj si naredil?
Haiduk, me slišiš?
Haiduk!
Sranje.
Ustrašil sem se, da si mrtev.
Kreten, kaj počneš?
Si v redu? Pokličem zdravnika?
Payar, si spal?
Pri Haiduku sem. Lahko prideš po motor?
Pojasnil ti bom. Greš lahko v mojo sobo?
Prinesi mi čista oblačila.
Se vidiva.
Živijo.
Daj mi obleke.
Živijo, Haiduk.
Kaj mu je? - Nič. Lahko odpreš tole?
Kaj imaš spet z roko? - Na žuru sem se tepel.
Grem s tabo, poračunat? - Ne.
Tip je bil pijan. Z njegovo punco sem se sprl.
Ga peljeva v bolnišnico? - Ne, v redu bo.
Nesiva ga v posteljo. Ti pomagava v posteljo?
Pomagaj.
Lahko vstaneš?
Pazi na nogo.
Ga držiš? - Ja.
Bi rad, da te Payar sleče? - Kavsni se nekam.
Se lahko oprham? Doma ni vode. -Še vedno?
Vodovodarja ni bilo.
Ja, oprhaj se. Tu prespi. Boš šel juri domov.
Dobro. - Blazine so v omari.
Ti ugasni luč.
Iman?
Iman, grem.
Ključ je v čeladi. - Pokliči, če bo treba.
Pazi, kako voziš.
Halo? - Hanna, si me klicala?
Si že na poti? Kje si? - Na bencinski. -Potem pa nič.
Zakaj? -Paulijev meč... Pozabila sva ga.
Kar naprej tečnari.
Ponj bom skočil, samo pet minut potrebujem.
Si prepričan? Ti ni odveč? - Ne, ne skrbi.
Pazi, kako voziš. - Se vidiva.
Izvolite.
Hvala.
Gremo, pohiti.
Lahko vstopita. - Hvala.
Odpusti mi.
Sedi, oče.
Posekati moramo teh pet dreves. - Tista tam? -Ja.
Tu bo cesta. - Dobro.
Če se strinjate, podpišite. - Strinjam se.
Vaša kopija. Čestitam.
Lahko začnemo? - Ja.
Bratec, bogati smo.
Si izklopil klimo? Ti ni vroče, robocop?
Boli? -Samo ko se smejim. - Zakaj se smejiš?
Tvoje tablete delujejo. Daj še meni kakšno.
Daj. - Gospod, se lahko umakneta?
Koliko si jih vzel?
Vlecite. -Previdno.
Umaknite se.
Pada.
Opravljeno.
ČRNI VITEZ
VSE TO NI NIČ DRUGEGA KOT DEDIŠČINA
MEDIATRANSLATIONS