Tadá!
Čas na odpovědi!
Začínají Storyboti: Čas na odpovědi!
Šikovní boti žijí ve vašem počítači.
Je s nimi zábava a rádi se učí.
Odpoví na cokoliv, všecičko vědí.
Přichází čas na odpovědi!
Čas na odpovědi!
- Ahoj. - Jak se vede?
Tým 341B. Co potřebuješ?
Ahoj, Bingu. Jak dlouhý je maraton?
Skvělá otázka. Zjistíme to.
Maraton se běží na 42,195 km.
Díky!
Au!
Neviděl jsi někde moji žábu?
Boop. Boop boop boop?
Sedí ti na hlavě!
Boop?
Máš ji na hlavě!
Boop boop boop?
Přímo tam.
Ano! Konečně jsem lapil modrovousého yettiho!
Vždyť nemám žádné vousy, kámo.
Měl bych ty brýle nosit.
Máme tu hovor třetí úrovně.
To bolelo. Hned budu zpátky.
Boop?
Ahoj, Storyboti. Omlouvám se.
Nechtěl jsem vás vyděsit. Jenom jsem cvičil!
Já neměl strach.
Vypadáš celkem vyděšeně.
Jak vám můžeme pomoct, pane karatisto?
Mezinárodní světové mistrovství světa je příští týden
a já neumím svůj speciální chvat.
Ale ne!
Co je to za chvat?
Dobrá otázka.
Nejdřív udělám pár čokuzuki,
pak uči naprázdno
a pak bych chtěl oponenta dorazit kopem z otočky.
Moc bych chtěl.
Boop boop.
Boop?
Vždycky, když to zkusím, zatočí se mi hlava.
Pokaždé skončím na zemi.
Mezinárodní světový mistr světa by měl zůstat na nohou.
Přesně tak. Tohle zvládnu dělat celý den.
I tohle.
Ale nedokážu se točit.
Auvajs!
Ve vítězství vám podle mě brání víc věcí než ta závrať.
Jo, karate je elegantní bojové umění.
Na jeho ovládnutí jsou potřeba roky tréninku.
Já vím, že musím pořádně zamakat.
Na filmy o karate se dívám už dětství!
Vím, že když zvládnu ten jeden kop z otočky,
vyhraju celou soutěž.
A jéje.
Tak jo, týme.
Známe někoho, kdo by mu dokázal pomoct?
Baletky se točit umí.
Jasně! Madam Fufu se točí pořád.
No jo, to je vlastně pravda.
Skvělý nápad.
Pospěš, prosím.
Dochází mi čas a vážně potřebuju pomoct.
To je slabé slovo.
Jen se nebojte, my to vyřešíme.
Čas na odpovědi!
Jaké je vaše nejoblíbenější zvíře?
Připrav se, Egade.
Budeš svědkem mého nejbizarnějšího díla.
Je to zvrácený tvor, který je napůl bobr a napůl kachna!
Hle…
bobrus kachnus!
Ahoj.
To je přece ptakopysk.
Co že to?
Ptakopysk.
Je to úžasný savec, který má plovací blány, kachní zobák,
chlupaté tělo a plochý ocas jako bobr.
Takže tahle ohavnost už existuje?
Taky snáší vejce.
Sakra! Pokaždé, když dám dohromady něco divného,
zjistím, že už mě předběhla příroda!
Proklínám tě, přírodo!
Další zastávka, Repertoárové divadlo madam Fufu.
Baletky? Paráda!
Promiňte. Nevíte, kde najdu madam Fufu?
Zkus mrknout do šatny.
Dobře, díky.
Madam Fufu! Mám na vás důležitou otázku.
Já? Madam Fufu? Ale kdepak.
Já jsem úžasný…
Eduardo!
Eduardovi se všechno točí.
Jsi v pořádku?
Hele, zdáš se mi fakt povědomý.
Neviděl jsem tě už někde?
Eduardo se necítí dobře.
Eduardovi se dělá špatně.
Počkej, Eduardo! Spadla ti… korunka.
Tak tady jsi, Eduardo!
Zdravím, madam Fufu.
Co tu ještě děláš? Představení za chvíli začíná.
Cože? Ne. Já nejsem Eduardo, ale…
Proč naše hvězda ještě není převlečená? Pospěš si!
Cože? Já? Hvězda?
Eduardo!
Kdo to je, když ty jsi tady?
Juchú!
Tohle mě zničí!
Jsem v pohodě.
Moje oči!
Tadá!
Balet.
To bylo super.
Eduardo! Jak jsi to mohl dopustit?
Omlouvám se, madam Fufu. Eduardovi se zatočila hlava.
Já myslel, že tanečníkům se hlava netočí.
Normálně ne, ale od té doby, co mě bolí ucho, nedokážu stát rovně.
Bolest v uchu? Že by závrať měla něco společného s ušima?
Už vím, kde najdu odpověď! Musím běžet.
Tak se tu mějte! Snad se ti udělá líp.
Sbohem, malý tanečníku.
Eduardo potřebuje další kýbl.
Proč mi vypadávají mléčné zuby?
Kouzla, la la. Jednorožci, la la.
Boin svět,
Boin svět!
Prasátku vypadly zuby!
Proč?
Počkejte! Už to mám.
Co?
Zajdeme k profesorce Sově. Ta bude vědět, co dělat.
Haló! Paní profesorko Sovo!
Co chcete?
Prasátku vypadly zuby. Můžete to spravit?
Ne, nemůžu.
Ne!
Počkejte!
Tím chci říct, že to byly mléčné zuby. Ty vypadnout mají.
A teď hybaj pryč, než mi tu začnete zpívat nebo mi jinak otravovat život.
Co jsou to mléčné zuby?
Odejdete, když vám to vysvětlím?
- Jasně. - Jo.
Dávejte pozor.
Většina savců včetně lidí se rodí bez zubů.
Nejdřív jim narostou mléčné zuby.
Fungují jako náhražky za ty trvalé, které narostou později.
S tím, jak rostete, se vaše čelist zvětšuje,
takže ji musíte vyplnit většími zuby.
Kde ty větší zuby vezmu?
Ty se ti už od narození
schovávají pod dásněmi.
Mléčné zuby musí vypadnout,
aby udělaly místo pro tyhle trvalé.
Tak.
Už to chápete? Kapišto? Comprende?
Slyšelo jsi to, Prasátko? Dostaneš nové zuby!
Ty jsi mě neposlouchala? Nejsou nové.
Měla je tam od narození.
Tohle je nejlepší den mého života!
Pojďme si o něm zazpívat.
- Jo! - Cože?
Ne! Slíbili jste, že odejdete! Kšá! Běžte pryč!
Proč jste všichni tak šťastní?
Já jsem tvůj mléčný zub.
Sedím si v tvojí malé puse.
Rostu s tebou, tvořím dočasný chrup.
A pak jednoho dne vyviklám se.
To ne! Teď ti v puse díra zeje!
Proč jsem v ní nemohl dál sedět? Fakt to chceš vědět?
V té díře jsem býval já. Brzo se tam nový zub udělá.
Už teďka ho tam máš. Jak to funguje?
Vysvětlím ti to, když se ptáš.
Zuby ti rostou už u mámy v břiše.
A ne jenom jedna sada.
Už od začátku má každý zub kamaráda.
Nad mléčnými je ještě druhá řada.
Do roku od narození se zuby ven tlačí.
Pomáhají ti mluvit a taky svačit.
A mléčné zuby musí s něčím důležitým začít.
Pro trvalé zuby místo vytlačit.
První zuby ti vypadnou v šesti nebo sedmi.
- A v jedenácti budou venku všechny. - Nebo dvanácti.
Dospíváš.
Je to tak.
Krásný úsměv ale pořád máš.
Pořád máš.
Já jsem tvůj mléčný zub.
Vypadávám a dělám místo pro nový chrup.
Já jsem tvůj mléčný zub.
Dělám místo pro nový chrup.
Další zastávka, oddělení tělesných funkcí.
Ahoj, Bingu.
Co tě k nám dnes přivádí?
Ahoj, doktorko Bobková. Snažím se zjistit, jak vzniká závrať.
Souvisí nějak s ušima?
Konkrétně s vnitřním uchem.
Máš štěstí, můžu ti to názorně ukázat.
Páni! Super.
Plnou parou vpřed!
Paráda!
Měl by ses něčeho chytit. Bude to stát za to.
Jak to myslíš?
Jupí!
Super!
Pohleď,
vnitřní ucho!
Ty jo! Z vnitřního ucha jde vidět do očí?
Z toho skutečného ne.
Je to jen model na znázornění toho, co vidí oči,
a co se děje ve vnitřním uchu.
Takže co se tu vlastně děje?
Kromě napomáhání sluchu to tu ovládá rovnováhu.
Vykoukni z oka. Vypadá to, že se hýbeme?
Stojíme, kapitánko.
Operátore, roztoč nás.
Hned to bude.
Páni. Ta voda se hýbe.
Vykoukni ven. Co vidíš?
Těžko říct, všechno se točí.
Přesně tak.
Točení hlavy rozpohybuje kapalinu ve středním uchu.
Vidíš ty vlásky pod námi?
Ty představují buňky, co se hýbou s ní
a informují mozek o tom, kam jdeme.
Co kdybychom se točili rychleji?
Rychleji? No…
Rychleji, operátore!
Rychleji!
- Jo! - Zastav to!
Zastav!
Vybouchne to!
Proč nezastavujeme, operátore?
Ne!
Jo!
To bylo super!
Pořád ale nechápu, jak to souvisí se závratí.
Vykoukni ven. Vypadá to, že se hýbeme?
Ne, zastavili jsme.
Správně. A co ty vlásky?
Pohupují se spolu s kapalinou.
Přesně tak.
Oči mozku říkají, že stojíš,
ale vlásky se pořád pohupují,
takže mu tvrdí, že se pořád hýbeš.
Takže mozek matou dva různé signály?
Zase správně.
Oči a uši začnou mozku vysílat
shodné signály, až když se kapalina uklidní.
To je úžasné. Páni.
Díky za pomoc. Skvěle jste mi poradila. Zatím!
Rádo se stalo, Bingu.
Běž napřed, já si tu na chvilku poležím.
Když ti vnitřní ucho tvrdí, že se točíš,
ale oči s ním nesouhlasí,
mozku to smysl nedává
a tobě se pak točí hlava.
Uvnitř uší máš trubičky s buňkami s mikroskopickými vlásky.
Všude je taky tekutina, jako by uši byly nějaké misky.
A když se zatočíš, s vlásky hýbe všechna ta voda.
To vyšle signál do mozku, že se točíš jako čamrda.
Problém nastane, když se dotočíš a oči vidí, že se nehýbeš.
Tekutina v uchu se totiž ještě neuklidnila a s vlásky hýbe setrvačná síla.
Zrak se s vnitřním uchem dohaduje
a mně se nějak natahuje.
Když ti vnitřní ucho tvrdí, že se točíš,
ale oči s ním nesouhlasí,
mozku to smysl nedává
a tobě se pak točí hlava.
Jste tam, pane karatisto?
Ještěže jsi tu, šampionát za chvíli začíná.
Hodně jsem trénoval. Mrkej na to.
Nepůsobí na mě moc připraveně.
Už víš, proč se lidem točí hlava?
Fakt ten kop z 360stupňové otočky potřebuju.
Jo, v uchu máte vlásky obklopené tekutinou.
Ta se při pohybu houpe
a vlásky o tom informují mozek.
Já mám v uších drobné vlásky?
Když se zastavíte, oči mozku řeknou,
že stojíte, ale ty vlásky se pořád pohupují.
Takže s tou závratí nic neudělám? Musím ji nějak přečkat?
Musím počkat, až se ta tekutina uklidní, abych dosáhl rovnováhy?
Jo, to bude asi jediný způsob.
No, možná to nakonec není tak špatné.
Co tím myslíte?
Vím, že mě máte za mistra v karate,
ale popravdě mi to zase tak moc nejde.
Nepovídejte.
Jo, přes ty moje chvaty se tomu těžko věří,
ale moc mi to nejde. Ten pásek jsem vázal hodinu.
A co teď budete dělat?
Mám plán B.
Jo? Jaký?
Rozhodl jsem se, že se proslavím jako… neurochirurg.
Pane jo… A nechtěl byste si to ještě pořádně promyslet?
Ať se rozhodnu jakkoliv, je hezké vědět, že mám kámoše, co mi poradí.
Jasně, kdykoliv se ozvěte.
Přesně.
Díky, Storyboti. Zase vám někdy brnknu!
Překlad titulků: Petr Kabelka