LA MULȚI ANI DE ZIUA MAMEI!
DETECTIV FĂRĂ ANTECEDENTE
Pupic! Întâi un pupic.
Dispeceratul Jaf. Canyon Gate.
- Nu i-ai luat nimic mamei tale? - I-am luat ceva, dar e surpriză.
De la mine? N-o cunosc.
N-am încredere în tine.
- Copiii tăi te-au răsfățat de Ziua Mamei? - Absolut, sunt minunată.
Tu ce cauți aici?
Eram în zonă când a venit apelul, așa că am venit.
Din câte am văzut, e mână de profesioniști.
Au șters înregistrarea, nu știm cum au intrat și câți erau.
Ce e clădirea asta?
Seifurile private Canyon Gate. Ca niște casete de valori, dar mai mari.
Am auzit de așa ceva. Lumea depozitează chestii de neînlocuit,
- ...de obicei foarte valoroase. - Tablouri, monede, bijuterii...
Ca o debara pentru colecționari bogați? Am înțeles.
Proprietarul mi-a făcut capul calendar. Au acces biometric, jurnale criptate
și sisteme redundante, toate ocolite cumva.
- Și paznici? - Doar unul, cică a fost în trupele SEAL.
SEIFURILE CANYON GATE
Era lângă ușa din spate.
Dean O'Connell PAZĂ
- Și Dean ce-a zis? - Întreabă-mă după ce-l găsim.
Paza consta dintr-un singur tip?
Proprietarul credea că tehnologia e mai de încredere ca omul.
Probabil nu mai are încredere în nimic.
Nu cred că ar jefui cineva așa ceva fără ajutor din interior.
Agenții îl caută chiar acum.
Spărgătorii au trecut de sistemele de securitate și au intrat în seifuri.
Aveau clienți unul și unul.
Văd înregistrări de studio, medalii olimpice...
Ce e pe ăsta?
Nu căutăm ce e aici, căutăm ce nu e.
Ce e?
Niște pantofi și haine extrem de scumpe. De ce le-ar lăsa aici?
Parcă au mers până la mijloc și s-au oprit.
- Poate au luat ce puteau duce cu ei. - Sau poate au luat...
- M-ai țistuit? - V-am țistuit pe amândoi.
AGENT PAZĂ
Patrulam pe hol și m-au atacat din spate.
Câți erau?
Patru.
Patru? Ești sigur?
Unul m-a lovit cu patul armei,
mi-a luat pistolul și m-a legat cu fața în jos.
Când s-au întors, am crezut că s-a zis cu mine. Dar m-au târât în dulap.
Parcă ar fi de ajutor să ai mai mulți paznici...
I-ai văzut pe tipi?
Nu, purtau măști și mănuși.
Dar înălțimea? Greutatea?
Nu, nimic.
Hai, frate, dă-mi ceva!
- Cred că unul mesteca gumă. - Gumă?
Mirosea a mentă.
Au golit seiful ăsta.
Ce-i aici?
Domnișoară, nu puneți mâna!
- Dumneata cine ești? - Proprietarul.
Bun! Îmi spui ce e în cutie?
Mă tem că bunurile clienților noștri sunt confidențiale.
Foarte bine. Profesionist. Mă uit eu.
Pare un soi de hard-disk. Mai era ceva în camera asta sau doar ăsta?
Cred că așa era.
Aveți mulți senzori. Pentru ce sunt?
Ne permit să menținem constante temperatura și umiditatea,
să monitorizăm calitatea aerului... Monitorizăm absolut tot.
Știi în ce seif au intrat ultimul?
- Ăsta. - 312.
- Acum chiar vreau să știu ce e pe ăsta. - Unde bați?
Poate au intrat să caute ceva anume și nu s-au mai uitat în seifuri
pentru că au găsit ce căutau.
„Dacă și cu parcă”... De ce nu l-au luat?
Nu știu. Poate ar trebui să aflăm!
Camera vecinului i-a surprins fugind la ora 21:55.
Nu se văd numerele.
Atât avem? Patru bărbați înarmați, unul cu respirația proaspătă?
Avem un pic mai mult. Jurnalele seifurilor.
Parcă proprietarul nu le dădea, pentru confidențialitate.
S-a răzgândit când i-am explicat că n-o să mai aibă clienți
dacă jaful ajunge la știri.
Seiful cu hardul era închiriat pe numele lui Alpheus Hodges.
Interesant nume!
Nu-l găsesc în sistem, nici pe rețelele sociale.
Poate pentru că e mort de 168 de ani.
Alpheus Hodges e primul primar al Los Angelesului. Nu e suspect.
Proprietarul hardului nu vrea să fie găsit.
Ce au luat hoții, până la urmă?
Conform raportului, un singur lucru. O sticlă de Château Madeleine din 1997.
Ce? Nu se poate.
- Valorează 90.000 $. - Cine dă atât pe o sticlă de vin?
E mai ușor să furi o mașină pentru banii ăștia.
Nu voiau banii. Uite!
Au intrat la 21:02, au legat paznicul și au început să deschidă seifuri.
Primul la 21:07, ultimul la 21:24.
Exact, dar au plecat abia la 21:55, după 30 de minute.
Cam mult să cugete la o sticlă de vin. Ce naiba au făcut?
Nu știam până nu m-am uitat la temperaturi.
Temperatura seifurilor e controlată individual,
pentru că hârtia, vinul, hainele, pelicula,
se păstrează fiecare la altă temperatură.
Seiful 312 era setat la 11 grade Celsius, temperatura perfectă pentru electronice.
Rece, dar nu destul cât să se creeze condens.
Dar apoi...
- S-a încălzit? - L-ați auzit pe proprietar.
Temperatura nu creștea așa dacă ceva din seif nu încălzea atmosfera.
Corpurile hoților?
Oamenii nu radiază căldură constant. Știți ce radiază?
Tehnologia.
N-au furat nimic pentru că n-a fost nevoie.
Au stat acolo să copieze hardul.
S-ar explica timpul, căldura, de ce nu lipsește nimic...
- Dar nu și de ce au lăsat hardul. - Poate nu voiau să știm că au o copie.
Avem o pistă! S-au găsit amprente pe hard. Îi aparțin lui Mitchell Huston.
În viață, 40 de ani, fără antecedente. Stă în Glassell Park.
Super. Karadec, vii cu mine. Hai!
Să sperăm că Mitchell e omul nostru.
Te-ai ambalat cam tare pentru un jaf exclusivist.
Ai o afinitate pentru comunitatea celor cu seifuri private?
Mitchell Huston, poliția Los Angeles!
EL TEPEYAC Strada Folsom
Mitchell Huston a crescut în Boyle Heights după extinderea I-5.
Ziua Mamei La mulți ani!
A auzit povești despre case demolate, străzi dispărute complet...
Așa a devenit activist comunitar
și s-a angajat la Primărie, unde a ajuns secretar general.
- De unde știi? - Era amicul proprietăresei.
- A zis că era chiriaș-model. - Și cetățean-model! Ia uite!
Pentru MITCHELL HUSTON
Iubea Los Angelesul. Toată casa e un omagiu adus orașului.
- Doar că... - Ce?
De ce ar închiria cineva care stă aici un seif lângă bogătașii Los Angelesului?
Nu știu, dar are legătură cu hardul.
- Ora morții? - Probabil între 05:00 și 08:00.
Poate îl știa pe unul dintre hoții de la Canyon.
Probabil au venit aici înainte de jaf.
Daphne a găsit contractul de închiriere. E semnat de Mitchell, dar nu el plătea.
- Cine plătea? - Primăria Los Angeles.
Cer un mandat de urgență ca să înregistrăm hardul ca probă.
- Oz, mergi cu Daphne la Canyon Gate. - Bine.
Dacă Primăria plătea seiful, cineva de acolo știe ceva.
Știu multă lume acolo, mă ocup eu.
- Se poartă ciudat, nu? - Nu știu.
De mult nu mai analizez ce e-n capul lui. De ce?
De dimineață, la seifuri, a zis că era în zonă, dar amica mea de la dispecerat...
- Ai o amică la dispecerat? - Am amici peste tot. Ce dacă?
În fine, a zis că i-a cerut să-l anunțe când se comite un jaf important.
De ce să facă așa ceva?
SECȚIA 11 POLIȚIE
Salut și bun-venit la un nou episod din Secretele Los Angelesului!
- Ce vedem? - Secretele Los Angelesului.
Mitchell a făcut sute.
Primăria era la epicentrul său.
Apropo de Primărie, cum a mers?
Am vorbit cu adjuncta lui Mitchell, Andy Maxwell.
A confirmat că era secretar general. Un post important.
Deci consemna voturi, semna hotărâri... Tot ce afectează orașul trecea pe la el.
Nu poți face meseria asta fără să superi și să concediezi lume.
Primăria are fluctuații mari de personal.
Avem o listă de concedieri?
Da, e pe drum. Andy ne-o trimite când primește aprobarea.
Ar trebui s-o avem curând. Cum e cu hardul?
Așteptăm să-și facă magia vrăjitorul de la Tehnic.
- Cum îl cheamă? - Lyle.
Lyle, cum merge?
Încurajator... Putem obține o parolă?
Am sunat la primar, poate o știu ei. Nimic deocamdată.
Unde-i Morgan?
Agenții au intervenit furt de aur
Te-ai ambalat cam tare pentru un jaf exclusivist.
Mirosea a mentă.
Lawson a fost împușcată în picior
Taylor, rămâi trează!
Auzi, biroul meu e mai mic ca al insp. Soto?
Pentru că pare mai mic.
Ai mai văzut banda asta. La Oakland.
Aproape i-ați prins.
Aproape.
Și Taylor Lawson?
Dar cu o femeie din specia umană ai fost însurat?
Am fost cât pe ce.
Ea e logodnica care a murit?
Îmi pare rău.
Și mie.
Te superi dacă rămâne între noi?
Sunt ultima persoană care să-ți spună că ești prea implicat
ca să lucrezi la un caz, dar trebuie să-i pui la curent.
Spune-le ce știi. Așa te pot ajuta cel mai bine.
Bine.
O să-i pun la curent.
Bine.
Dnă inspector Soto!
Dle primar Cal, ce surpriză!
Știu că det. Karadec v-a contactat, dar nu mi-a zis că veniți personal.
Nici voi n-aveți personal?
După ce mi se aprobă propunerea de buget luna viitoare, o să avem toți, sper.
- Încântat, dle primar. - Bună ziua.
Uite-l acolo.
Deci știți parola? Ne-ar ajuta mult dacă l-am putea accesa.
Nu va fi nevoie. E proprietatea Primăriei Los Angeles.
Dă-i bătaie, ia-l.
- Stați așa, ce se întâmplă? - Nick Wagner.
Mă bucur când dau peste tine, nu peste tatăl tău.
- Ce mai faci? - Bine, mersi.
- Ați venit să ne ajutați cu hardul? - Nicio grijă, sunt la curent.
Oamenii noștri o să se asigure că nu e compromis. Vă informăm.
Ce e pe el?
Dânsa cine e?
Mă cheamă Morgan. Ce e pe hard?
- Morgan e consultanta noastră. - Ce făcea Mitchell cu el?
Răspunsul scurt e că avem douăzeci de amenințări teroriste pe lună.
Anul trecut, două au venit din Primărie.
Nu protejezi ceva așa important ținându-l într-o clădire care e o țintă.
- Mitchell era de încredere. - Și noi suntem.
Datele de pe hard pot ajuta la elucidarea crimei și a jafului.
Suntem siguri că cineva l-a copiat.
Te temi că găsim ceva despre tine pe el, dle primar?
- Morgan! - Mă întreb
de ce nu vrea să ne ajute să elucidăm uciderea cuiva. Lucra pentru voi.
Orașul are patru milioane de locuitori și treaba mea e să am grijă de toți.
De-aia trebuie să-l iau.
Dle primar, n-aș vrea să aibă cineva impresia că vă amestecați în anchetă.
- Tatălui tău îi place să se dea mare? - Nu sunt aici pentru tata.
Ce ziceți să aruncăm o privire, ca să evităm o dispută publică cu poliția?
Doar tu. Cinci minute.
Și ea.
- La treabă! - Cutia neagră civică...
E creierul de ultimă instanță al orașului. Nici eu nu știu tot ce-i aici,
dar, în caz că ne pică mâine sistemele, cu ăsta repornește Los Angelesul.
Sunt toate sistemele pe care nu vrem să le folosim.
E ușa, yala și cheia întregului oraș.
Cine îl are poate destabiliza cartierele, poate destabiliza poliția și crea panică.
Ar putea folosi datele pentru a îngenunchea orașul fără arme.
- Morgan, nu? - Da.
Orice faci tu așa bine, îți sugerez să faci repede.
Cu plăcere. Dă-te laoparte, te rog.
Mulțumesc frumos.
(SECRET) ÎNȚELEGERE
(„despăgubire”)
COD COMANDĂ:
Ai văzut ceva ce putem folosi?
- Multe lucruri. - Cât de grav e?
Pe o scală de la 1 la Godzilla, nu e minunat.
Cu datele pe care le au, pot face trei chestii:
să oprească rețeaua electrică,
să otrăvească apa sau să bruieze traficul aerian.
- Da, am zis că nu e minunat. - Deci?
S-ar putea să atace orașul?
Sunt hoți, nu teroriști. Nu dau foc, jefuiesc.
Scuze. Am primit lista de la primărie.
Au fost concediați 32 de oameni cât a lucrat Mitchell acolo.
Verificați-i pe fiecare.
Vedeți dacă iese în evidență un complice care să știe următoarea țintă a hoților.
Karadec!
- Ce e? - Willa a trecut peste noi.
M-a sunat șeful poliției.
A ajuns la el. Ne-a ordonat să n-o mai urmărim ilegal.
- Nu știam că o urmărim. - N-o urmărim, o filăm.
Frecventează Beverly Palms Country Club, așa că ne-am instalat acolo.
E la Los Angeles ca să se vadă cu cineva, în afară de noi. O să aflăm cu cine.
Și cine o urmărește?
Poate FBI-ul. O fi deranjat pe cineva după ce a forțat transferul lui Hayworth.
Lyle n-a putut intra pe hard!
M-ați auzit?
Nu spune nimic deocamdată.
- Lyle n-a putut intra pe hard. - Știu.
Deci banda avea un hacker, cineva din interior,
care știa ce mișcă la Primărie.
Doar un tip de pe lista lui Oz e mai bun ca Lyle.
A fost concediat fiindcă a făcut scandal.
Colton Palmisano.
- Colton Palmisano, poliția! - Voi nu bateți la ușă?
Am sunat la interfon.
- E stricat. - Ai ușa deschisă.
O las crăpată pentru motanul meu. Nu-i place la bloc.
Vrea să socializeze cu vecinii, simte că iese și el afară.
Tare! Ne mai spui și altceva despre motan?
Nu. Scuză-mă, tu cine ești?
Fii atent!
Ai lucrat la IT la Primărie. Te-au concediat anul trecut.
Da, fiindcă mi-a păsat prea tare. Cei de la RU au urechi sensibile.
Blocul Canyon Gate a fost jefuit ieri.
- De profesioniști. - Au copiat un hard închis într-un seif.
Și ce treabă am eu?
„Popicăresele”.
- Sunt fetele tale? - Da.
- Campioanele San Fernando Valley doi ani. - Felicitări!
Știm că ești capabil să intri pe hard.
Și că ai lucrat cu Mitchell Huston.
- Mitch Huston e de treabă. - Poate era. E mort.
Împușcat în piept.
Ți-am atras atenția?
N-am avut nicio legătură!
Nu cred că l-ai omorât tu, dar ai lucrat cu ucigașii.
Mi-au zis că e o pârghie prin care pot să forțeze schimbarea.
Te-au păcălit, Colton, și poți să faci 20 de ani de pușcărie.
Fetele tale o să aibă copii când o să ieși.
Dacă nu faci un târg cu noi.
- Morgan... - Ascultă-mă, da?
Las-o să spună!
Ești prea deștept ca să lucrezi cu oameni ca ăia fără asigurare.
Ceva care să te aducă acasă, la fiicele tale, și nu la pușcărie.
Pot să încerc să-i conving să-ți ofere un târg,
dar sper să ai ceva valoros, Colton.
Mă îndoiesc că e așa valoros.
Am pus un soft de urmărire pe mobilul de pe care m-au sunat.
- Merge! - E posibil așa ceva?
Arată-ne! Acum.
Dacă ne arăți unde sunt hoții, ne înțelegem.
Dispozitiv urmărire Indicații orientare
POLIȚIA LOS ANGELES SERVICIUL PENTRU INTERVENȚIE RAPIDĂ
POLIȚIA
- Sunt încolțiți. - Bine.
Așa să rămână.
Haideți!
PERICOL ACCESUL INTERZIS
L-am pierdut, dle comisar.
Haideți!
BUTIC LA BODEGA
Nu e bine, trei polițiști au fost răniți de explozie. Dar n-a murit nimeni.
Seamănă a labirint. Ce făceau aici?
Repetau.
VICTIME / SUSPECȚI
Deci? S-ar putea să atace orașul?
Sunt hoți, nu teroriști. Nu dau foc, jefuiesc.
Mango, horchata, chipsuri cu chili...
- De ce s-au oprit la cumpărături? - Și infractorii mănâncă.
La 10 km de ascunzătoare? De ce nu alături, la Food for Less?
Cerem filmările de pe camere și vorbim cu patronul. Poate vedem unul fără mască.
Morgan, i-am dat în urmărire, avem elicoptere...
Folosim toate resursele ca să-i prindem.
Da, știu. Dar simt că-mi scapă ceva.
Te cunosc. Trebuie să-ți dai voie să te oprești pentru azi.
Lucrăm de ore bune. Mâine o să gândim mai limpede.
Pot să iau niște chestii din astea acasă? Le luam oricum, dar am zis să întreb.
- Mersi. - Cu plăcere.
- Auzi, Karadec? - Da?
Unde-i Wagner?
Cred că e încă la locul faptei.
Ce faci?
Beau probele.
Știi care e partea mea preferată?
Să stau în locul unde se pregăteau să ne bată,
încercând să văd ce ne-a scăpat.
Era chiar acolo.
Eram așa aproape!
Nu.
Nu... Am uitat.
Doar tu ai voie să încalci regulile.
Doamne ferește să le încalce altcineva.
Ce înseamnă asta?
Hai, fă-ți treaba!
Găsește acul. Găsește lucrul pe care nu-l vede nimeni.
- Ce faci? - Doar tu îl vezi.
- Nu. - Folosește-ți IQ-ul ăla mare
și rezolvă cazul.
Nu te răzbuna pe mine!
Crezi că doar tu știi cum e să pierzi pe cineva?
Nu e același lucru.
Nu, nu e. Eu aveam un copil.
Nu conta cum mă simțeam, trebuia să mă scol și să mă descurc.
Nu e concurs. Uită-te la mine!
Îmi pare rău că a murit.
Uneori aș vrea să fi murit și Roman.
Treci în mașină.
Bun...
Morgan, uite ce e...
Știi ceva?
Nu trebuie să discutăm. Hai în casă!
- Vreau să-ți spun... - E-n regulă.
Dă-mi cheile, bine?
- Bine. - Mersi.
Hai, intră!
Bună, scumpo!
Da...
Bună!
Bună, Ingrid!
Bună! Ai dinții unde nu trebuie. Ar trebui să fie în gură.
Ești pe dos, ce-ai pățit?
Întâi au tras în mine de trei ori.
Cumva, au ratat toate organele.
Nu știu dacă de la adrenalină,
dar eram încă în picioare când am văzut-o jos.
Au împușcat-o o dată în picior.
I-au nimerit direct artera.
A sângerat mortal în brațele mele.
Până în ultima clipă,
a vrut doar să știe dacă eu sunt bine.
Hai! Mergi la culcare!
Dormi puțin, da?
Aproape i-ați prins.
Aproape.
Hai! Găsește lucrul pe care nu-l vede nimeni.
Cutia neagră civică...
E ușa, yala și cheia întregului oraș.
Nu e un labirint.
E o hartă! Am văzut-o pe hard.
- Ce e? - Rețele vechi, tuneluri...
Un oraș sub oraș?
Da, și unele sunt încă accesibile în tot orașul.
Există tuneluri care corespund labirintului din depozit?
Exact. Oriunde dau lovitura, nu e nevoie să intre din stradă,
deci, până ne dăm seama ce s-a furat...
Vor fi plecați de mult.
Sună lumea la Urgențe. Cineva a atacat rețeaua portului,
amenință cu o pană de curent și a declanșat alarma la rezervor.
- Nu e un jaf. - E un atac.
Wagner a zis că vor bani. Dacă se înșală?
Dacă ataci destule sisteme, paralizezi tot.
Dar de ce?
Am trimis echipaje în port, la Apă și Curent și la rezervor.
Tocmai m-a sunat șeful.
Primarul vrea să ni se ia cazul
și să-și facă echipa lui pentru cazul ăsta.
Să încerce! Cum stăm?
Credem că banda urmărește una dintre cele trei ținte mari.
Până acum, niciuna nu pare să fi picat.
Și presimt că, până ne prindem ce urmăresc,
- ...va fi dispărut de mult. - Și ei la fel.
Scuzați-mă o clipă.
Bună, sunteți bine?
- Bună! Vor să știe la ce oră vii. - Ca să începem cadoul de Ziua Mamei!
- Să-mi „începeți” cadoul? - Nu e chiar un cadou.
- E mai mult o situație. - Nu mai putem să așteptăm, îți arăt!
Ce? Nu cred! Stăm la cort în casă?
Da, ziceai demult... Am zis că ne-am distra.
Îmi place mult. Abia aștept! Ne vedem diseară.
Da, voiam să-ți luăm și niște flori,
să aducem natura în casă, dar la florării e dezastru.
Nu mergeau nicăieri cititoarele de carduri
și Chloe era balonată, așa că a trebuit să improvizăm.
Ați fost la mai multe florării și nu mergeau nicăieri?
Da, dar putem să-ți luăm de la supermarket dacă vrei.
Nu, lasă. Trebuie să închid. Vă iubesc mult!
- Pe diseară! - La mulți ani de Ziua Mamei!
Wagner avea dreptate. Vor bani. Mulți bani.
Și cred că știu de unde vor să-i ia.
E Ziua Mamei. Cartierul bijuteriilor, al florilor, al modei...
- Fluxul de numerar crește în centru. - Despre ce sume vorbim?
În medie, sunt între 18 și 20 de milioane de tranzacții
în cele trei cartiere de sărbătoarea asta.
Dacă cineva blochează cititoarele de carduri, multe se fac în numerar.
Care rămâne la magazine până e ridicat de vehicule blindate.
Căutau cel mai bun loc în care să atace blindatele cu bani.
Nu tocmai.
Pe cutia neagră civică, am văzut o hartă cu tuburile pneumatice
care erau folosite în trecut.
Instituțiile financiare necesitau un mod sigur
de a transfera banii de la casierii.
Casierii băgau banii într-un recipient,
îi puneau în fantă și aerul comprimat îl trimitea direct în seif.
Era rapid și sigur.
Și unele încă funcționează?
Într-un fel. Magazinele mari și cazinourile le folosesc încă
pentru surplusul de numerar de la case.
Banii trec prin pereți, ajung în podea și apoi în câteva puncte de colectare.
Până vin vehiculele blindate, banii ăia stau la grămadă.
Nu vizează magazinele sau mașinile blindate.
Interceptează banii la punctele de colectare.
Și unul dintre punctele alea e aici, sub magazinul ăla mexican.
Deci treaba cu portul, apa și curentul e doar o diversiune.
Și jaful are loc chiar acum. Să mergem!
Hei, aveți subsol?
- Ce? Da, de ce? - Unde e?
În spate, treceți de toaletă. Dar sunt băieții de la Apă jos.
Să iasă toți angajații și clienții! Și tu! Fugi!
- Morgan, până aici vii. - Nici vorbă!
Ăștia știu tunelurile. Voi, nu. Aveți nevoie de mine!
Stai în spatele nostru.
Pe acolo. Prima la stânga, de trei ori la dreapta.
Tuburile ar trebui să fie deasupra.
La dreapta. Ar trebui să fie un tub negru...
Stați! Ascultați!
Ăsta e! Urmăriți tubul ăsta.
Uite banii.
Unde-i banda?
Adăpostiți-vă!
Nu te apropia!
Retragerea!
Vor să fugă! După ei!
- Poliția! La pământ! - Încet!
Mâinile sus! Întoarce-te! Fața la ușă!
Unul e prins, încătușat și dezarmat.
Unul e rănit, trimiteți paramedici cu escortă armată.
Am prins doi, Daphne și Oz îi duc sus.
- Mai e unul. - Bun.
Probabil merge la ieșirea de sud, crede că dă spre râu.
- Și dă? - Nu, e blocată de mult.
- E o fundătură. - Apasă aici.
Va trebui să se întoarcă, îi tăiem calea.
Hai!
Următoarea la stânga.
- Uite-l! - Nu mișca! Lasă arma!
Morgan!
Morgan, stai la pământ!
Mâinile! Mâinile sus!
Lasă arma!
Pune arma jos! Acum!
Dă-i un șut încoace!
Taylor!
Tu ai împușcat-o!
Cum te cheamă?
John.
John... McCauley.
Dle comisar, gata, l-ați prins.
Nick!
Ea n-ar vrea asta.
Îl iau eu, dle comisar.
Mă bucur că ești teafără.
Și eu.
Te-ai descurcat grozav în tunel.
- Mulțumesc. - Da.
Adam!
Ce frică mi-a fost!
Știu, știu... Sunt bine.
Toți suntem bine.
Slavă Domnului!
Noapte bună.
Ai grijă de tine!
Nu uita s-o suni pe mama ta.
Hai acasă.
Bine.
Lucia! Mă bucur că te văd.
Și eu pe tine.
Știu că mergeți acasă, dar pot să-l împrumut puțin?
Da.
Sigur. Te aștept în hol.
Bine.
Sper că sunt vești bune.
N-aș spune că sunt bune.
FBI-ul ne lăsa să vorbim cu Erik Hayworth
- ...mâine-dimineață. - Ne lăsa?
Acum n-o să mai vorbim, pentru că e mort.
L-au găsit spânzurat în celulă acum o oră. Sinucidere, cică.
- Crezi? - Absolut deloc.
Singura persoană care ne putea spune ce-a pățit Roman e redusă la tăcere.
Aia ce e?
Prietenii de la Investigații Speciale ne-au trimis pozele astea de la club.
Acum știm cu cine se întâlnește Willa la Los Angeles.
Ăla e Nick Wagner senior!
Așa am făcut și eu.
- Ce facem acum? - Începem cu comisarul nostru.
Vreau să mă asigur că s-a implicat în cazul lui Roman din motive oneste.
Îi spunem lui Morgan?
Încă nu. Las-o să se bucure de Ziua Mamei.
Ești bine?
Da.
Noapte bună, Morgan.
LA MULȚI ANI DE ZIUA MAMEI!
Vino încoace!
Bazat pe „Morgane, geniul investigațiilor”
Subtitrarea: Raluca Dimitriu