Ajutor!
Lasă-mă în pace! Lasă-mă!
Uită-te pe unde mergi!
Ești bine?
- Te simți bine? - Încearcă să mă omoare!
DETECTIV FĂRĂ ANTECEDENTE
- Adam! - Lucia!
Nu ne-am văzut de mult.
- Ce mai faci? Am auzit că te-ai mutat. - De câteva ori, chiar.
Ultima dată la Santa Fe.
La Santa Fe? N-am fost niciodată.
Mi-a plăcut. Zero zgârie-nori. Mulți ciudați.
Am auzit că ai cunoscut pe cineva. Părea serios.
Mă urmărești?
- Nu, doar... - Glumesc, stai...
- Ți-au zis Nick și Natalie? - Da.
- Îmi mai spun câte o chestie. - Da, și eu îi întreb de tine uneori.
Și tipul nu mai e în peisaj.
- Îmi pare rău. - Mie nu.
- Tot polițist ești? - Da, mă muncesc din greu.
Îmi amintesc. În fine, am următorul proiect aici, la Los Angeles.
- Te-ai mutat înapoi? - Pentru moment.
Bun-venit înapoi!
Am câteva minute libere. Vrei să stăm puțin de vorbă?
- Sunt... - Da, scuze.
Începe schimbul, trebuie să mergi la serviciu.
Pot întârzia un pic.
POLIȚIA
'Neața!
- Ai întârziat. - Am pierdut noțiunea timpului.
- Ce s-a întâmplat? - Să vedem...
„Am” indică persoana întâi.
- „Pierdut” e când nu ții socoteala... - Drăguț! Mersi, profu'.
Cum pierde cineva ca tine noțiunea timpului?
Ai o cană de-alea cu „la timp înseamnă târziu”.
Ba n-am.
- O să ai în curând. - Nu face asta.
În loc să scormonim în viața mea, hai să ne concentrăm pe caz.
Pot să le fac pe amândouă.
Pieton versus mașină. Șoferul cooperează.
Tipul a fugit în mijlocul străzii.
N-are portofel, n-are acte și, de oriunde vine, a plecat desculț.
Cuplul de acolo a vorbit cu el. Au zis că era dezorientat, posibil beat.
Se purta de parcă-l urmărea cineva.
A strigat „încearcă să mă omoare” chiar înainte de accident.
- Au văzut dacă-l urmărea cineva? - Au zis clar că nu.
Da, poate halucina.
- Încă te gândești de ce-am întârziat, nu? - Da.
Știi ce-ai zis despre viața mea și lucrul la caz?
Lucram! Avea halucinații. Pentru că a fost otrăvit.
- Cum ești așa sigură? - După vomă.
Care vomă?
Niciunuia nu v-a vomitat un bebeluș direct în gură, văd.
Am văzut-o când veneam.
- Sigur e a victimei? - Avea puțină pe tricou.
Dacă nu s-a stropit cu voma altcuiva,
- ...cred că da. - De ce e neagră?
Doamne... Pute a ouă clocite.
E cărbune medicinal. Când interacționează cu bacteriile din tractul digestiv,
eliberează hidrogen sulfurat, care miroase a ouă clocite.
N-ai de ce să iei atâta cărbune medicinal decât dacă ai ingerat ceva toxic.
Ceea ce ar explica halucinațiile.
Deci a înghițit accidental ceva sau a fost otrăvit. Dar de unde a venit?
Victima avea tăieturi pe picioare.
- Se pare că a lăsat urme. - Da.
Eu și Morgan urmărim sângele, voi vedeți dacă sunt camere de trafic.
Și vedeți să ia criminaliștii mostre din... aia.
Îmi spui de ce ai întârziat sau mă obligi să te sâcâi?
M-am întâlnit cu Lucia.
Fosta care ți-a pictat trandafirul de pe perete?
Da, ea.
Asta-i veste mare! Nu v-ați văzut de cinci ani, nu?
- Nu e mare brânză. Am băut o cafea. - Am ieșit și eu la cafele de-astea.
Și cred că de aici venea victima.
- N-am terminat. - Nu vreau să discutăm.
Atunci nu trebuia să zici nimic.
Poate a murit pe stradă, dar ce i s-a întâmplat s-a întâmplat aici.
Are și nume. Declan Harker, 31 de ani.
Nu văd otrăvuri domestice, medicamente sau droguri.
Nu pare să aibă produse de curățenie.
Sunt multe aici care puteau fi otrăvite. Pun criminaliștii să le adune.
Câtă mâncare comandată! Parcă nici nu ieșea din casă.
Crezi că avea slujbă?
Pare casă de șomer, nu?
Dar nu e. Vezi scaunul ăla?
E un Thunder Throne V2.
Echipamente de gaming!
Pernuță magnetică, suport lombar cvadruplu și pernă de șezut cu spumă.
Și aici avem mănuși super absorbante și căști de ultimă generație.
Și mai e asta.
CAMPION MONDIAL
Harker era gamer profesionist. Sporturi electronice.
- Jocurile video nu sunt sport. - De acord,
dar gamerii profesioniști au nevoie de reacții rapide.
Deci nu par sportivi, dar se antrenează ca ei.
- Elliot? - Da.
Dacă nu joacă jocuri video, vorbește de ele.
Dacă era gamer, unde-i e computerul?
Exact. Nu e aici. Poate cine l-a otrăvit l-a luat?
- Cine sunteți? - Poliția. Tu?
Mă cheamă Adity Shaw.
Fostul meu iubit, Declan Harker, stă aici.
E bine?
Ne pare rău, dar e mort.
- Am ajuns prea târziu. - Pentru ce?
Declan mi-a lăsat un mesaj ciudat. Am venit de cum l-am auzit.
Adity, ajută-mă! E vina mea. L-am omorât de prea multe ori!
L-am tot omorât și acum încearcă el să mă omoare pe mine.
Ai idee ce înseamnă „l-am omorât de prea multe ori”?
- Halucina? - Credem că vorbea de un joc video.
Declan e campion la un joc numit Battle Dynasty.
Săbii și vrăji, cavaleri și dragoni...
Dacă omori pe cineva în joc, reînvie. Îl omori iar și tot așa.
Deci violența din joc pătrunde în viața reală.
Jucătorul pe care-l tot omora în joc l-a ucis pe bune.
- Judecând după mesaj, Declan așa credea. - Știm cu ce l-a otrăvit?
Legistul încă face teste, n-a identificat toxina. Se ocupă Oz.
Dar criminaliștii au găsit sânge pe una dintre pungile de mâncare.
Cineva s-a înțepat într-o capsă. L-au testat, nu e al lui Declan.
Declan cerea să i se lase mâncarea la ușă. I-a ajuns cu o oră înainte să moară.
Poate ucigașul a ajuns la ea cât a stat în fața ușii.
Când îl găsim, vom putea compara ADN-ul.
Și fosta iubită?
Apare chiar la timp să-l găsească mort,
are cheile de la casa lui...
- Și ea e gameriță? - Da.
Pare sincer îndurerată. E dispusă să facă orice ca să ne ajute.
- Ce? - Te-ai înmuiat de tot.
Morgan a zis că te-ai întâlnit cu Lucia.
- O omor, pe bune. - N-o omorî încă.
Am pus-o să se uite pe ce am găsit în apartament, să nu ne fi scăpat ceva.
O să am încredere în instinctul tău legat de fostă.
Dar verifică-i alibiul.
Bine.
Eu și Declan ne-am întâlnit în joc înainte să ne cunoaștem.
Battle Dynasty era viața noastră.
Nu ne integram nicăieri altundeva.
Anul trecut, Declan s-a lăsat.
N-a mai vorbit cu mine și mi-a zis să nu mai vin pe la el.
- Cred că a fost groaznic. Știi de ce? - N-a vrut să-mi spună.
Dar luna trecută a apărut din nou în joc.
Mi-a cerut iertare, a zis că s-a schimbat.
Plănuiam să ieșim iar împreună în viața reală, dar...
Îmi pare rău.
Computerul lui Declan nu era în casă. Știi ce s-a întâmplat cu el?
- Și-a vândut echipamentul când s-a lăsat. - Dar ai zis că juca din nou. Pe ce juca?
Cred că avea un laptop vechi pe care-l folosea la nevoie.
Ce?
- Credeți că l-a luat ucigașul. - Luăm în considerare posibilitatea.
- Tu și Declan nu împărțeați doar cheile. - Aveam și cont Find My Tech comun.
Bun...
Deci laptopul e în parcarea asta.
Să ne uităm pe geamurile mașinilor și să vedem dacă-l găsim!
Eu încep pe partea asta.
Ce-i? Sunt reduceri la produse de curățat sau ți-a scris Lucia?
Răspunde-i!
Lucrăm. Poate aștepta.
Ce-i, Morgan?
V-ați despărțit fiindcă munca era prioritară.
Dacă încercați iar, n-ar trebui să-i arăți că te-ai schimbat?
N-am zis că încercăm iar.
Nu era nevoie, mi-a zis fața ta.
- Nu e așa simplu. - Bineînțeles.
Relațiile sunt complicate și e-n regulă dacă te temi...
Sunt circumspect. E altceva. Și nu vreau să discut treaba asta.
Bine, te las în pace. Nu fi prea circumspect, să n-o dai în bară.
Din nou.
Aici!
- Ai găsit ceva, Daph? - Nu, dar uitați-vă la roți.
Sunt pline de asfalt. Mai devreme, când căutam camerele de trafic
de lângă apartamentul lui Declan, era o stradă în lucru.
- Poate a fost acolo. - Bine!
Verific numărul și poate...
Îmi place tricoul tău. Lucrezi la Jubilee Games?
Poți să oprești alarma?
- Nu e mașina mea... - Te atrag alarmele de mașini?
Te rog, apasă butonul de pe cheie. Să vedem ce se întâmplă.
- Mersi. - Deschizi și portbagajul?
Dacă nu ne înșelăm, laptopul lui Declan Harker e înăuntru.
Ia te uită!
Vorbim între patru ochi?
Sunt dezvoltator de jocuri, mă ocup cu analiza tacticilor jucătorilor.
Declan era printre jucătorii de top din echipa noastră de e-sporturi.
Și i-ai luat laptopul ca să analizezi datele?
Nu, deloc.
Atunci explică-ne! Inclusiv cum a murit după ce l-ai luat.
Declan a murit?
Vecinii lui au zis că au auzit strigăte din apartament.
De ce v-ați certat?
Portofel electronic Sold
Legat de cei 100.000 $ în criptomonedă ai lui?
Toate parolele pentru cont erau aici.
Sunt 100.000 de motive să furi un laptop.
Bănuiesc că știai, ca dezvoltator senior, cât câștiga Declan.
I-am luat laptopul ca să-l ajut.
Nu se juca Battle Dynasty doar pentru bani sau pentru că-i plăcea.
- Era dependent. - De un joc video?
- Absolut. - Da.
Jocurile activează receptorii de dopamină, ca orice dependență.
Am văzut fiindcă aveam acces la date.
Juca tot mai prost și haotic.
- Nu era bine. - Și l-ai ajutat să se lase?
Speram că e ceva temporar, că se face bine și se întoarce.
Dar când l-am văzut în persoană, mi-am dat seama că suferă.
Slăbise mult,
nu mânca, nu dormea, nu ieșea din casă...
Știam lume la Gamerii Anonimi și l-am trimis la ei.
Acum un an?
Atunci a scăpat Declan de calculator și de Adity.
Înțeleg de ce nu voiai să vorbești cu noi.
Mă îndoiesc că șefii se bucură că ajutai un campion să se lase.
Mai rău.
Declan începuse să-i ajute pe alții să se lase.
Dacă era așa devotat cauzei, de ce se juca iar?
Așa fac dependenții.
M-am înfuriat când am aflat că s-a apucat iar.
De-aia m-am dus acolo azi-noapte și i-am luat laptopul, să-l opresc iar.
- Pe la ce oră? - Pe la două noaptea.
Am stat vreo oră.
Deci ai fost acolo înainte să vină mâncarea.
V-ați și încăierat cumva?
Nu, doar am vorbit.
A încercat să mă convingă că se descurcă și trebuie doar să termine o misiune.
Ce misiune?
Greu de spus. Sunt mii de misiuni în joc.
E vreuna în care omori același jucător la nesfârșit?
De ce?
- Făcea chestia asta? - Așa a zis.
Și credea că persoana cu pricina l-a atacat.
Nu știi cine putea să fie?
Nu.
Dar vă pot ajuta să aflați.
Legistul n-a găsit încă toxina. Zice că trebuie să fie ceva exotic.
Doar eu muncesc pe aici?
Nu. Îmi explicau ce-au descoperit.
Tipul de la Jubilee Games ne-a trimis istoricul lui Declan de luna trecută.
Declan e cavalerul cu numele Beast-Slay3r.
Și, cum a zis, omoară același orc la nesfârșit.
Săracul!
De unde știm că e același orc?
Jucătorii își pot adapta personajele. Ținuta, armele, chiar și fețele.
După chat, orcul se numește Drednog.
Și era supărat rău.
I-a trimis o tonă de mesaje lui Declan să-l lase în pace și a zis că se răzbună.
- Chiar a amenințat că-l atacă cu arma. - Dar n-a fost împușcat, a fost otrăvit.
O să-l întrebăm când îl găsim.
Dar momentan, oricât de ciudat ar fi, avem un suspect.
Orcul Drednog.
Am trimis-o acasă pe Morgan. Nu-l găsim azi pe orc.
N-auzi asta în fiecare zi.
- N-au ajutat cei de la firmă? - Datele din cont erau false.
Gamerii își fac mai multe personaje.
Din chaturi se pare că joacă la cybercaféuri.
O să le verificăm mâine-dimineață.
Nu-i nimic dacă întârzii mâine.
Iar începem?
Mă întrebi dacă vreau să fii fericit? Da, vreau.
Te-ai mai gândit?
Lumea crede că am avut de ales cu Lucia.
Da, m-am despărțit de ea. Uite la ce oră plec de aici!
De ce s-o iau de la capăt dac-o să avem aceleași probleme?
Pleci cu două ore mai devreme ca înainte.
Mulțumită noii tale partenere, apropo.
Și poate că te-ai schimbat.
Deci zici ca Morgan. Să risc s-o rănesc iar pe Lucia.
Adică pe Lucia și pe tine.
Te înțeleg.
Și eu am făcut aceleași greșeli cu Hector când erau fetele mici.
Mai știi că după divorț le-a luat ani buni să vorbească cu mine?
Ai de ales. Mulți polițiști se descurcă.
Nu spun că o să fie ușor.
Spun doar că e posibil.
Doi oameni care țin la tine îți spun același lucru. Ia-l în considerare!
- Noapte bună. - Noapte bună.
- Ce faci acolo? - Nimic?
Întâi și întâi, nu e nevoie să te ascunzi de mine.
Orice-ar fi, cea mai gravă consecință e că o să discutăm, da?
Și apoi, dacă vrei să te ascunzi, ascunde-te mai bine.
- Joci Battle Dynasty? - Îl știi?
Știu câte ceva.
Cât de des te joci?
Nu prea des.
E ca o bombonică mintală. Mă îndulcesc puțin înainte de culcare.
Bine, și de ce te ascundeai?
Ora de culcare e pentru culcare. Nu voiam să te supăr.
Dragul meu, eu o să simt ce o să simt, dar va fi mai rău dacă cred că te ascunzi.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
Voiam să mă asigur că putem discuta lucrurile astea.
Creierele noastre se fixează pe chestii,
așa că unele jocuri pot fi periculoase, pentru că ne prind.
Știu.
Bun. Tipul ăsta cu bastonul ești tu?
Sunt vrăjitor.
Mă ascund de goblinii ăia.
Le-am făcut o vrajă și acum mă caută.
De ce zice persoana aia din chat că te plantează?
- E o amenințare? - Da, dar nu cum crezi tu.
Probabil a scris că mă „farmează”, adică mă omoară, dar pentru aur.
Nu e ceva personal.
Dacă a zis „farmează”, de ce scrie „plantează”?
Joc cu oameni din toată lumea și chatul e tradus automat în engleză.
Se numește localizare. Dar uneori apar greșeli.
Chiar a amenințat că-l atacă cu arma.
Interesant...
Ora de culcare e pentru culcare. Nasul în plapumă!
- Te iubesc. - Și eu pe tine.
Mi-o dai mâine?
Aoleu, am ieșit din cameră, n-am auzit!
Noapte bună!
Băieți, e teppo.
- Cine e teppo? - Nu, ce e teppo.
M-am prins de ceva. De fapt, de mai multe.
Știați că 12,6 milioane de oameni joacă Battle Dynasty în fiecare zi?
Din păcate, unul dintre ei e fiul meu, dar de la el
am aflat că traducerea chatului din joc nu e întotdeauna cea mai bună.
Tot nu știu ce e aia.
Cuvântul japonez teppo înseamnă două lucruri.
Presupun că unul e „armă”.
Exact. Dar poate însemna și „pește-balon”.
- „Armă” e la fel ca „pește-balon”? Cum? - Bună întrebare!
E o poreclă pentru peștele-balon.
Înseamnă „tun cu otravă”. Adorabil, nu? Așa ar trebui să le spunem.
Deci tipul nu-l amenința pe Declan cu o armă.
- Ci cu toxină de pește-balon. - Corect.
De-aia n-o identificau cei de la laborator.
De acolo vin, le-am zis ce să caute.
Și da, Declan Harker a fost otrăvit cu tetrodoxină.
Cică e mai puternică decât cianura.
O picătură cauzează halucinații, vomă, paralizie, moarte.
Declan murea și fără mașină.
- Și lumea plătește să mănânce... - Eu am mâncat, e sigur.
Poate fi, câtă vreme bucătarul de sushi nu încearcă să te omoare.
Instruirea durează doi ani și e riguroasă.
Înainte să ții cuțitul în mână, trebuie să înveți unde se ascunde toxina.
Doar atunci o poți înlătura.
Apoi trebuie să treci testul.
Să-ți demonstrezi măiestria în fața unui expert.
Tăieturile trebuie să fie precise, aranjarea, impecabilă.
Dacă lași chiar și o picătură de sânge, pici și o iei de la capăt.
Până când faci cum trebuie și treci testul.
Dacă e așa greu, cred că puțini bucătari îl servesc.
Mă scoți la sushi?
Fiți drăguț!
Aveți întrebări?
Da, căutăm ceva destul de rar.
Pentru o ocazie specială?
Sincer, da. E aniversarea noastră.
Nu. Am văzut online că serviți pește-balon.
E foarte special.
Doar câțiva bucătari din SUA au voie să-l servească.
Și-ți vine să crezi că trei sunt aici, în LA?
De-aia am venit la dumneata.
Un bărbat a fost ucis recent cu toxină de pește-balon după o amenințare online.
Agresorul a zis că tatăl său are acces la pești-balon.
Și bucătarii din LA...
Unul cu restaurantul în renovare, unul de 80 de ani fără copii și dumneata.
Ai cumva copii care au acces la peștii dumitale?
Am doi băieți, dar ce sugerați voi e imposibil.
De ce?
Pentru că toxina este manipulată cu mare strictețe.
Toate părțile pe care le tai, ficatul, ovarele, pielea,
le țin într-un container încuiat până le distrugem.
Așa e legea și eu o urmez întocmai.
- Ne arăți și nouă? - Sigur că da.
DEȘEURI PERICULOASE
Numai eu am cheia și iau chestiunea asta foarte în serios.
Iar dacă i se face rău cuiva, am tratamentul la dispoziție.
E fiul dumitale?
Unul dintre ei. Jin, ucenicul meu.
Îl recunoști?
Era un poster cu el la firma de jocuri.
E îmbrăcat altfel și avea părul mai scurt, dar el e.
Ce firmă de jocuri?
Amenințările au fost făcute într-un joc video.
Celălalt fiu al meu, Ryo, joacă jocuri video.
Dar n-avea cum să pună mâna pe toxină.
Sunt gemeni.
Vă jur, n-a făcut ce spuneți voi.
Vă rog, ajutați-l!
I-am adus pe Ryo și Jin de la Osaka
când erau mici, după ce eu și mama lor am divorțat.
Jin a fost mereu bun la școală și sporturi.
Muncește din greu și îl interesează afacerea familiei.
Cu Ryo a fost întotdeauna mai greu.
Nu ascultă.
Nu-i pasă decât de jocurile lui.
Simt că jocurile mi l-au răpit acum mulți ani.
Cred că e foarte greu.
Dar îmi iubesc amândoi băieții.
Și mereu am încercat să fac ce e mai bine pentru ei.
Suntem siguri.
Dar trebuie să ne gândim
că Ryo putea să pună mâna pe toxină și să-l otrăvească pe Declan.
Facem tot ce putem ca să-l reținem fără probleme, dar trebuie să coopereze.
- Avem nevoie de ajutorul tău. - Știi unde e?
Cheamă-l pe Jin!
Jin, dânșii sunt de la poliție. Trebuie să vorbească cu Ryo.
Știi unde e?
Nu-mi spune nimic.
- Probabil se joacă undeva. - Dar acum două seri? Știi unde era?
E-n regulă.
Vor să ne ajute.
Nu știu, cred că ieșise în oraș.
Îmi pare rău.
E-n regulă. Mulțumesc.
Jin, clienți.
Bine ați venit!
Mă scuzați.
Vă anunț dacă mă contactează Ryo.
Nu cred că i-a fost ușor să crească doi adolescenți fără mamă.
Doar mie mi s-a părut sau tăticul are un favorit?
Mâna pe umărul lui Jin, pare mândru de el...
De Ryo, nu prea.
Sau Ryo e un adolescent cu toane care nu vrea poze cu tata.
Cine ți-a scris?
Inspectoarea noastră. Vrea să ne arate ceva pe laptopul lui Declan.
Îi trimit pe Daphne și Oz după Ryo. Știm unde joacă.
Și știm cum arată.
E 14:30 într-o zi de miercuri.
- N-ar trebui să fie la școală? - Bine, tată...
Mi-e greu să-mi imaginez cum e să-ți irosești viața într-un joc video.
Eu am stat multe ore în NBA Jam și sunt bine.
Discutabil...
Mă scuzi, Ryo...
Hei, Drednog! Poliția Los Angeles, avem o vorbă cu tine.
După ce distrug nucleul ăsta.
Ăsta ești tu?
Sunt mulți orci în joc.
Da, dar Drednog e userul tău, nu?
Unul dintre ele.
Numele de Declan Harker îți spune ceva?
Beast-Slay3r?
- Toată lumea îl știe online. - Nu așa bine ca tine, nu?
Declan te hărțuia, se regenera ca să te omoare la nesfârșit...
Te-a enervat în așa hal, că l-ai amenințat că-l omori pe bune. Sună cunoscut?
- Îți reîmprospătăm memoria la secție. - Să mergem!
SECȚIA 11 POLIȚIE
Vorbesc eu.
Tu ține-ți gura!
Dl Yasuda și fiul lui, Ryo. Șefa mea, insp. Soto.
Vă mulțumim pentru cooperare.
Cu plăcere.
Vrem să clarificăm situația.
- Tot cred că fiul meu e nevinovat. - Nu-l știam pe Declan în realitate.
Chiar voi ați spus că și alte restaurante servesc pește-balon.
Omul ăla a murit groaznic, dar fiul meu are dreptate.
N-aveți cum să-l legați de moartea lui.
Poate. Sau poate nu.
Ne arăți degetele? Am găsit sânge la locul crimei și credem că e al criminalului.
Tăietura aia nu dovedește nimic. Am restaurant, băieții mei se taie mereu.
Poate, dar ordinul ăsta judecătoresc îi cere lui Ryo să ne dea o mostră de ADN.
Rămâne de văzut dacă-l putem lega de crimă sau nu.
Dar, până una-alta, te putem lega pe d-ta de victimă.
Așa am luat ordinul judecătoresc.
Declan Harker avea pe computer 100.000 $ în criptomonedă.
Lumea crede că criptomoneda e anonimă, dar nu-i așa.
E mai ușor de urmărit ca banii normali, pentru că există doar pe calculator.
Și criptomoneda găsită pe computerul lui Declan e de la dumneata.
Ce vor să spună?
Am zis să taci!
Declan nu te hărțuia doar de amorul artei.
Era plătit să te omoare repetat.
De tatăl tău.
Probabil ca să te lași de gaming.
Dacă Declan îți strica suficient cheful, poate te lăsai singur.
Trebuie să înțelegeți, am încercat orice!
Te credem. Nu știam cum l-ai cunoscut pe Declan,
dar ne-am amintit de Gamerii Anonimi.
Poate ai încercat să-l convingi pe Ryo să se ducă.
El a refuzat, dar te-ai dus dumneata.
Așa l-ai cunoscut pe Declan acum o lună, înainte să se apuce iar să joace.
Declan a înțeles ce vedeam la Ryo.
Că nu dormea.
Nu se mai ducea la școală.
În unele nopți nici nu venea acasă!
I-am cerut ajutorul lui Declan.
Dar a ieșit și mai rău. Ryo s-a săturat și s-a răzbunat.
Știa din chat că Declan lua o pauză pe la patru dimineața.
Pomenise de Teter's Tacos, un local popular printre gamerii nocturni.
Și avem o chitanță din noaptea morții lui Declan.
Poate Ryo l-a urmărit pe livrator la Declan acasă și a așteptat să plece,
după care a pus tetrodoxină în burrito.
- Cum ai putut să-mi faci așa ceva? - Voiam să te protejez!
Domnilor, am terminat aici.
Încă ceva.
Ne trebuie proba aia de ADN, Ryo.
Bună!
- Aștepți rezultatele pentru Ryo? - Laboratorul le urgentează.
L-am lăsat pe tatăl lui să stea cu el în arest.
Nu-i decât un copil...
- Îți imaginezi? - Un copil de-ai mei să omoare pe cineva?
Sună mai rău decât aș vrea, dar stau cu grijă tot timpul.
Nu pentru că fac fetele mele ceva. Din cauza meseriei.
- Da, slujba asta te afectează. - Să-ți zic una și mai grea.
Ce zici de ce-a făcut tatăl? Te vezi mergând așa departe?
Pentru copiii mei? Mă cunoști?
Avem rezultatele.
- E cum ne așteptam? - Nu, nu e.
Sângele de la locul crimei nu e al lui Ryo?
Laboratorul spune că e al cuiva din familie. Potrivire de 90%.
Mai apropiat ca gemenii nu se poate!
Nu Ryo l-a omorât pe Declan.
Jin l-a omorât.
L-am dat în urmărire pe Jin. Poliția îl caută în cartier și la gară.
Fogel și McNeil au mers acasă cu tatăl. Jin nu e nicăieri, nici bicicleta lui.
- Am verificat la restaurant? - Avem oameni.
- Nu e. - Nici la școală.
O fi la prieteni?
Băieți, e Jin!
Toată lumea liniște! Opriți-vă din treabă.
Pune-l pe difuzor. Trebuie să-l convingem să se predea.
Jin?
Am făcut-o lată, Ryo.
Rău de tot.
Jin, sunt insp. Soto, de la poliție.
Te caută toată lumea. Tatăl și fratele tău sunt îngrijorați.
Zi-ne unde ești și trimitem o mașină după tine!
Vrem să auzim ce ai de zis.
E vina mea.
Eu am pus otrava.
Tipul e mort din cauza mea.
Credeam că asta vrei să fac!
Nu-i nimic, frate.
Poliția înțelege. Vor să ne ajute.
Jin, ești tânăr. Nimeni nu vrea să te închidă pe viață.
O să fie mai bine dacă ne spui unde ești.
Te iubesc, Ryo.
Zi-i tatei să mă ierte.
Ryo, știi unde s-ar duce Jin dacă ar vrea să-și facă rău?
Tata a fost mereu dur cu noi.
Când eu și Jin voiam să scăpăm de el,
mergeam la Bazinul Hollywood și stăteam pe pasarelă.
Uneori zicea că o să...
- Trimit cele mai apropiate echipaje. - Ia-i pe Oz și Daphne.
- Și cheamă-l pe tată! - Pot să merg și eu?
- Vă ajut să vorbiți cu el. - Ryo...
Stai cu mine și lasă poliția să-și facă treaba.
O să-ți aducă fratele.
Lasă-mă pe mine.
Trebuie să fii ferm.
Mersi.
O să ne dea vești în curând.
- Încerci să ai răbdare? - Da...
Astea-s preferatele lui Jin. Le aduce la restaurant pe sub nasul tatei.
Pe bune?
Deci n-a fost chiar fiul perfect...
Hai să-ți dau mâncare adevărată.
Ia-ți ce vrei tu de aici.
Pot să te întreb ceva?
Tu și Jin păreți foarte apropiați în poze,
dar parcă nu mai stați deloc împreună.
Ce s-a întâmplat?
Nu mai avem multe în comun.
Jin n-are dreptate, nu e vina lui.
E vina mea.
I-am zis ce-mi făcea Declan și a văzut că Battle Dynasty era
singurul loc unde mă simțeam acasă, unde puteam să fiu eu însumi.
Am înțeles.
Cred că a fost foarte stresant când Declan te tot omora în joc.
Da.
Parcă era real.
Scuze, pare o prostie.
- Frate... - Nu-i nimic.
- Îți dau niște șervețele. - Îmi pare rău.
Nu-i nimic! Stai liniștit.
O să fie bine.
Morgan!
Așteaptă-mă un pic.
E Adam.
A venit și Morgan.
L-ați găsit?
Doar bicicleta. A văzut-o tatăl lui în mijlocul pasarelei.
Nu...
Oz și Daphne sunt jos cu scafandrii. Dar sunt șanse mici să-l găsim în viață.
Unde e Ryo?
Adam, te sunăm noi.
A văzut cineva unde s-a dus puștiul cu care vorbeam?
Nu e doar un adolescent care a plecat la plimbare...
Da. De ce bea lapte de migdale?
Intoleranță la lactoză, alergii alimentare?
Alergii! Și avea un semn din naștere pe braț.
- Contează? - Nu cred că găsim cadavrul lui Jin.
Crezi că și-a înscenat sinuciderea și Ryo s-a dus la el?
Nu, îți sugerez ceva și mai ciudat. Ai puțină răbdare.
Am învățat de la dl Cooper, proful de biologie dintr-a noua.
Uneori, nu se știe cât de des, o sarcină e gemelară la început,
dar apoi un embrion îl absoarbe pe celălalt și doar el ajunge la termen.
Dar, fiindcă la început erau doi embrioni, cu două seturi de ADN,
bebelușul care se naște are ambele seturi de ADN.
Dl Cooper era plicticos ca naiba, dar un bebe doi-în-unu? Foarte tare.
Se numește himerism, după himeră, fiara mitologică din mai multe animale.
Doar că himerele umane sunt din mai mulți oameni.
Au porțiuni de piele diferite de restul, uneori ochii de culori diferite,
alergii alimentare pentru că organismul se atacă...
Și sânge cu ADN-ul diferit de cel bucal.
Nu cred că Ryo și tatăl lui știau de asta.
Probabil credeau că ADN-ul lui Ryo se va potrivi
cu cel de la locul crimei și au zis c-au avut noroc.
Morgan, n-are logică.
Ne-ai adus un album cu cei doi băieți crescând.
- I-ai și cunoscut. - Da?
I-am văzut pe Ryo și Jin în același loc simultan?
Stai așa. Vrei să spui...
Ne-au păcălit un tată și un fiu disperați, care încearcă să dea vina...
Pe un frate care nu există.
Tehnicienii noștri ți-au analizat pozele din album.
Toate sunt modificate digital. Unul dintre băieți e adăugat ulterior.
Au aflat și când au fost modificate pozele.
Faci asta de când s-a născut Ryo.
L-ai pus să se îmbrace în Jin, să se dea drept Jin, să fie Jin la restaurant.
E absurd.
Am retușat câteva poze.
Dar asta nu înseamnă ce spui dumneata.
De ce mă țineți aici?
Tocmai mi-am pierdut fiul.
Am nevoie să-l jelesc.
E adevărat că jelești. Dar nu ți-ai pierdut fiul acum.
Îl jelești de 17 ani. Am vorbit cu fosta ta soție din Osaka.
Ne-a zis cât v-ați bucurat când ați aflat că aveți gemeni
și cât ați suferit când unul n-a supraviețuit.
Cum suferința a dus la divorț și l-ai blamat pe fiul supraviețuitor.
Toată viața lui Ryo, când te dezamăgea, când nu te asculta,
îi aminteai că ai vrea să fi fost Jin.
Ryo s-a refugiat în jocuri,
unde nu-l criticai, nu-l controlai și putea să fie el însuși.
Când l-ai pus pe Declan să-l omoare în joc,
a luat-o razna și a făcut ceva drastic.
Ieri-dimineață ai văzut că umblase cineva la deșeurile de pește.
Ai știut cine le-a luat și de ce.
CĂRBUNE MEDICINAL
Ai zis că ai tratament la îndemână.
Tu i-ai dat cărbunele lui Declan.
Nu voiam ca fiul meu să fie criminal.
Dar ai ajuns prea târziu. Declan era prea afectat.
Înghite-l!
S-a luptat cu tine și a căzut prin ușa de sticlă,
- ...tăindu-se la picioare. - Declan!
Ai încercat să-l prinzi, dar a fugit în drum.
Nu l-ai putut salva.
Și te-ai concentrat să-ți salvezi fiul.
Știai că poliția va identifica toxina și vom ajunge la Ryo.
Ryo!
După ani în care ți-ai dorit ca un fiu să fie celălalt,
ai decis să oficializezi situația.
- Ryo trebuia să dispară. De tot. - Așa l-am întâlnit pe Jin la restaurant.
Dar Ryo nu te-a ascultat și s-a dus la cafenea, unde l-am arestat.
Și a aflat că l-ai trădat angajându-l pe Declan.
Când au venit rezultatele ADN, v-ați mirat
că nu era al lui Ryo, iar planul s-a schimbat.
Cât îl căutam pe Jin, nu te-am putut supraveghea.
L-ai pus pe Ryo să înregistreze un mesaj de la Jin, te-ai pus „Jin” în agenda lui
și ai făcut să pară că mărturisește,
dar, de fapt, erai tu cu înregistrarea.
Ai mers cu noi să-l căutăm pe Jin,
sperând că vom crede că s-a sinucis.
Listele de apeluri au confirmat tot.
Ai avut nevoie de ajutor doar cu dusul bicicletei la lac.
Tot telefonul te-a dat de gol.
L-ai sunat pe ajutorul de bucătar și a adus-o el.
Ajutorul de bucătar cooperează. Și l-am găsit pe Ryo acum o oră, în beci.
N-am vrut decât să fac...
cum e mai bine pentru fiul meu.
Știm.
Ryo e minor și circumstanțele sunt extreme.
Dacă veți coopera, viața lui nu e distrusă.
Așa îl poți ajuta cel mai bine.
Ryo...
Îmi pare rău.
Îmi pare rău!
Tată...
Îmi pare tare rău!
Îmi pare rău...
Elfița e fosta lui Declan, Adity. I-a organizat o înmormântare în joc.
Ce drăguț...
Fiecare jelim în felul nostru.
Ești bine?
Da, abia aștept să mă duc acasă, la copii.
Apropo de foste...
Îl caut pe Adam Karadec.
M-am gândit la ce ați spus tu și Selena. Ca de obicei, ați avut dreptate.
Mai încerc o dată. Trebuie să-i arăt că o să fie altfel.
- Bună, sunt Morgan. Lucrez cu tipul ăsta. - Bună, eu sunt Lucia.
- Dar ceva îmi spune că știai deja. - M-am informat un pic.
- Avem rezervări la cină. - Știu. Vreau s-o întreb ceva pe Lucia.
- Nu putem întârzia. - Nu întârzie niciodată.
Da? A întârziat ieri cu tine.
Și am plecat.
- Mă bucur că te-am cunoscut. - Asemenea.
Karadec!
Distracție plăcută!
Bazat pe „Morgane, geniul investigațiilor”
Subtitrarea: Raluca Dimitriu