Când îi dai lui Morgan Gillory o enigmă, se gândește la ea până o rezolvă.
ANTERIOR...
- Zi! - L-am găsit.
- Îți trimit o poză. - Nu e Roman.
Cred că mă urmărește cineva de câteva zile.
Ar trebui să ascunzi rucsacul. Persoana de care fuge Roman
nu vrea să se afle ce e în el.
Rămâne între noi.
Cercul va fi mic.
Băgați pozele la recunoaștere facială.
Cine ești?
Vreau rucsacul ăla.
Un furt de artă...
E pictat de Rembrandt în 1645.
Hoțul a vrut musai tabloul ăsta.
Rhys a venit să ne ajute să găsim fata.
Sunt recuperator de artă. Dacă recuperez tabloul,
compania de asigurări evită o plată substanțială.
Știm cine ar putea fi?
Pe internet, lumea îi spune Jean-Baptiste.
Dacă găsim tabloul, ar trebui să i-l dăm lui Miriam Weisman, nu soților Foster.
V-ați dus singuri la locul faptei, fără un polițist?
Altfel n-am fi primit asta!
De aici ne ocupăm noi, det. Karadec și eu.
Îmi iei cazul?
Nicio grijă, hoțul o să apară curând.
Ăla e omul nostru! Hai! Ne scapă!
Poate Jean-Baptiste nu există. Poate e un mit.
Un paznic l-a împușcat în umăr și a fugit.
Sunt la muzeu și o să vrei să vezi asta.
Cazul e dat peste cap.
Muzeul Harbach
DOAR PENTRU URGENȚE
Aoleu, Doamne!
Ce naiba, Clark! Nu poți să faci așa ceva!
- Ce ai? Îți plac chestiile astea! - M-ai speriat! Sunt la serviciu!
- Îmi pare rău! Îți place așa... - Nu chiar așa, da?
Scuze, abia așteptam să te văd. Toată ziua m-am gândit la tine.
- Toată ziua? - Aproape.
Dă-mi un pupic...
- Bine, hai să mergem. - Da, hai.
Unde-mi sunt cheile?
DETECTIV FĂRĂ ANTECEDENTE
POLIȚIA, NU TRECEȚI
- N-ați văzut pe nimeni plecând înainte? - Nu.
Dacă nu-și scăpa cheile, poate nici nu-l observam.
- Dacă vă amintiți ceva... - Are vreo legătură cu tabloul furat?
Morgan!
- Ai sunat-o? - Da.
Îl știi pe directorul muzeului. Cyrus Carrow, 48 de ani.
Cauza morții: traumatism cranian cu un corp contondent.
Probabil chiar levierul lui, care nu e în portbagaj.
Deci amicului i se fură din muzeu un tablou de 20 de milioane.
După două zile, e găsit mort. Nu credeți că există o legătură?
Ori știa ceva despre furt, ori știa cine știe.
- Poate l-au ucis ca să nu vorbească. - Ar putea fi Jean-Baptiste?
Nu cred. Jean-Baptiste a furat tablouri în toată lumea. Cyrus nu călătorea.
Poate el și Jean-Baptiste lucrau împreună.
Crezi că el a sunat pentru răscumpărare?
N-am recunoscut vocea, dar el mi-a dat poza.
Deci nu știm dacă victima era martor sau complice.
Când a fost ucis?
Legistul spune că acum maxim o oră.
Slavă Domnului...
Bine că am ajuns așa repede!
Purta ceasul la muzeu.
De ce ar lăsa ucigașul un ceas de 200 de mii pe jos?
S-a chinuit să i-l scoată de la mână și l-a uitat acolo?
E fals.
Dacă era veritabil, secundarul aluneca, nu sărea. Și gravura e superficială.
- O să se uite tehnicienii. - Foarte bine. Eu plec un pic.
- Toate bune? - Da, chestii cu copiii.
Te duc cu mașina?
Nu, merg pe jos.
Și un rezervor care trebuie golit mai rar.
Scuze, vă iau un prosop, am făcut mizerie.
Nicio problemă.
Morgan. Morgan!
Ce... M-ai urmărit?
Ai fugit rapid de la locul crimei. Da, te-am urmărit! Ce se întâmplă?
- Cred că Rhys e Jean-Baptiste. - Rhys, consultantul de artă?
Nu, bomboana cu unt de arahide. Da! Nu cred că recuperează artă.
Cred că o fură. Sau ambele. Nu știu.
Știu doar că are o lădiță în cameră și cred că fata e înăuntru.
Calm, e un tablou!
Asta e tot? Ai auzit că are o lădiță și-l crezi hoț de obiecte de artă?
Am văzut-o. Și are o cicatrice de glonț pe umărul stâng,
fix unde ar avea-o Jean-Baptiste.
- Cum i-ai văzut cicatricea? - Ce?
Ai zis c-ai văzut cicatricea.
Văd că te strâmbi... Îmi spui și mie de ce?
Păi, știi tu... Noi doi... Am...
Și pe mine m-a șocat! Putem trece peste asta?
- Trebuie să regândim întreaga anchetă! - Exagerezi un pic.
Rhys a fost cu noi de la jaf la crimă!
De-aia trebuie să arunc o privire în ladă.
Morgan, nu poți intra în camera omului fără mandat!
Dacă găsesc ceva important, zic că am văzut când m-a invitat.
Nu e mai bine!
- Adaugi sperjur la o percheziție ilegală! - Ai dreptate. O să-mi notez.
Morgan! Mo...
NU DERANJAȚI
FRAGIL
Bun-venit, Rhys
- Bună! - Bună!
Unde ai dispărut?
Aveam treabă la un alt caz.
Da... Ce bine ar fi dacă oamenii nu s-ar mai omorî între ei atâta, nu?
Mi-a ajuns, știi ce zic?
Eu cred că mă întorc la hotel.
De ce? Aveți foarte multă treabă acolo!
Cum e cu ceasul ăla? Mai știi ceasul?
- Sigur e totul în regulă? - Da.
Am fost întrerupți mai devreme...
Da, am fost.
Poate... Am putea relua de unde am rămas?
Ai găsit tabloul?
Am găsit un tablou. Dar nu tabloul ăla.
Deci nu știm dacă Rhys e Jean-Baptiste sau ucigașul.
Sunt sigură că e Jean-Baptiste,
dar știm că nu e ucigașul. Are alibi, ai uitat?
O cicatrice nu e o probă suficientă. Ne trebuie mai mult.
- O să aflu mai multe. - Cum o să afli mă îngrijorează.
- N-am nevoie să te iei de mine! - Eu n-am nevoie să se ia Wagner de tine.
Dacă crezi că Rhys e Jean-Baptiste, trebuie să-i spun comisarului.
În niciun caz! Nu.
Trebuie doar să-l convingi să-mi dea cazul înapoi.
Și cum să fac asta, mai exact?
Începi prin a-ți ține gura despre ce s-a întâmplat la hotel.
Să nu-i spun comisarului unde-ai fost și de unde știm ce știm?
Inventează ceva logic care să-i dea iar încredere în mine.
Complici lucrurile inutil!
Îmi pare rău.
SECȚIA DE POLIȚIE NR. 11
VICTIME - CYRUS CARROW
Deci căutăm un hoț și un criminal.
- Det. Karadec, mă bucur că ai putut veni. - Dle comisar...
Gillory, sigur găsești alt caz care să necesite talentele tale unice.
Vor întreba de victimă la conferința de presă. Ce știm despre Cyrus Carrow?
Fără cazier, fără copii, necăsătorit, născut în Filipine,
masterat în sculptură în LA.
Cyrus a fost directorul muzeului cinci ani.
Am verificat personalul după jaf. Nimic suspect.
Ceva pe rețelele sociale?
Asta e ultima postare, cu două ore înainte să fie ucis.
Viața cu moca!
Aflați unde era. Și hoțul cu geamuri fumurii?
Am verificat numărul. Mașina e pe numele unui Lou Fowler.
Am dat-o în urmărire.
- Vreo legătură cu Jean-Baptiste? - Încă nu. Nu știm cine e sau dacă există.
Eu sunt sceptic, dar mi-ar plăcea să fiu contrazis.
Și hoțul nu te-a mai sunat?
Nu. Și niciun om de-al meu n-a auzit nimic despre tablou, pe dark web sau altundeva.
Poate n-a apărut sau cine l-a luat e foarte grijuliu.
Super. Deci căutăm un hoț de artă și unul de mașini, care pot fi același,
dar singurul suspect pe care l-am identificat
e nepotul lui Miriam Weisman.
Află cineva ce făcea Ari cât timp Karadec și eu treceam pe roșu prin tot orașul?
Tata a cumpărat tabloul în 1932. Trăiam la Cracovia.
Sunt singura din familie care a supraviețuit.
Când au venit naziștii, ne-au luat tot.
Pot să merg cu Morgan la Cyrus, să vedem dacă găsim ceva.
Doar tu, detectiv. Morgan e penalizată.
Forrester și Ozdil, dacă e vreo legătură între Cyrus și Jean-Baptiste, îmi ziceți.
Sper să am mai multe de zis când vorbesc data viitoare cu presa!
Ce e bun pe aici?
Poți să iei morcovii mei sau covrigeii altcuiva.
Aici e colțul consultanților? Unde așteptăm să fim chemați?
Poate tu, mie mi-a luat cazul.
Apropo de mai devreme, n-a fost ceva planificat, a fost...
Sincer, e-n regulă.
Ne-a luat un pic valul. Nu-i nimic.
Bine. Cum merge celălalt caz?
- Cel la care a trebuit să lucrezi. - Foarte bine. L-am rezolvat.
- Deja? - Da.
Unele cazuri sunt grele, altele sunt ușoare...
E loterie la Investigații Criminale.
Păi, felicitări!
M-am mai gândit...
O să aleg covrigeii altcuiva.
Dle comisar, o clipă...
Mai târziu, detectiv. Știi cum face presa dacă așteaptă.
Aș vrea să lucrez cu Morgan la cazul Jean-Baptiste.
- Da? - Și dv. ați vrea
dacă lucrați cu ea cât mine.
Unde v-ați dus?
Nu înțeleg...
Ați plecat de la locul crimei. Amândoi.
Mi-e greu să vă țin socoteala. Deci cred că de data asta lucrezi singur.
Dle comisar, eu lucrez cu Morgan. La fiecare caz.
Acum știu în ce m-am băgat. Dac-o dă iar în bară, e vina mea.
Cine umblă cu diplomatul și nu se uită-n el?
Morgan, ne concentrăm?
Ce i-ai zis lui Wagner ca să mă bage pe caz?
Am vorbit ca de la polițist la polițist.
- Nu te lași, nu? - Tu ce crezi?
- Wagner știe că ești... - Da?
...mai rebelă, da?
Dar vrea să știe tot ce faci. Și eu la fel.
Și n-are nimic cu noi.
Dar dacă-i mai ascundem chestii, am încurcat-o.
- Dar îi ascundem chestii. - Știu.
- Atunci păzește-ți fundul. - Aici stătea Cyrus.
Cyrus locuia singur. E cineva înăuntru.
Nu ne așteptam să fie cineva aici.
Condoleanțe, Emilio. De când îl știai pe Cyrus?
Eram împreună de câteva luni.
Mi l-a prezentat un prieten când am venit din Columbia și ne-am plăcut.
A vrut să mă mut la el aproape imediat.
Când nu mi-a răspuns la mesaje, m-am speriat și am venit acasă.
Atunci am văzut știrile.
Îmi pare rău... Eu și partenerul meu l-am cunoscut pe Cyrus.
- Părea foarte de treabă. - Credeam că vom fi împreună mereu.
Știi cine ar fi vrut să-i facă rău?
Lui Cyrus? Nu.
Cu ce te ocupi?
Sunt profesor de limbi străine la IFLA.
Programul Internațional de Limbi Străine.
Ce frumoase sunt astea!
Mulțumesc! Sunt din secolul XVIII, în stil baroc italian.
- Știu. Îmi place motivul floral. - Da.
- Cyrus le colecționa sau tu? - L-am stârnit și pe el cu antichitățile.
Le-am luat weekendul trecut de la talciocul Rose Bowl.
Ce descoperire! Ce sclipește ăsta!
Cu ce le lustruiți, cu oxid feric?
Fe2O3 UZ INDUSTRIAL/ȘTIINȚIFIC
Nu-mi amintesc ce am folosit. Un produs de curățare. De ce?
Poți folosi oxid feric pentru a lustrui metalele,
dar dacă adaugi puțină pudră de aluminiu, obții termit,
un compus pirotehnic care poate genera până la 2.500 °C.
Oamenii îl folosesc la sudură, la artificii sau grenade.
- Poate chiar să topească sticla. - Ca luminatorul de la muzeu.
Stați, credeți că am vreo legătură cu tabloul furat?
Un produs secundar al termitului e oxidul de aluminiu.
E un praf foarte fin...
Da, ăsta e.
Cred că ar trebui să stăm de vorbă la secție, Emilio.
Emilio, hei!
Dă-te!
Din păcate, pe mașinile furate nu te poți baza.
Ieși din mașină! Încetișor.
ADMINISTRAȚIE
- E Arthur, trebuie să răspund. - Eu îl informez pe Wagner.
Arthur, ești bine?
Se putea și mai bine.
- Cum adică? - M-a atacat un tip.
Căuta rucsacul lui Roman.
- Nu te mișca! - Am scăpat,
dar nu înainte să-mi tragă câteva.
Aoleu! Cât de rău e?
Am capul tare. O să supraviețuiesc.
Bine. Unde ești?
- La bandajat. - La ce spital?
Spitalele pun prea multe întrebări. Am omul meu. Stai puțin.
Harold, lasă-mă o clipă.
Un minut. Mulțumesc, frate.
Morgan, ascultă-mă bine!
Oamenii ăștia nu se joacă.
Orice e-n rucsacul pe care m-a pus Roman să-l iau,
îl vor, și-l vor foarte tare.
- Știu că e la mine? - Habar n-am. Dacă știu, nu le-am spus eu.
Crezi că l-ai putea descrie pe tip pentru un portret-robot?
Am mai discutat, nu mă duc la poliție.
Arthur, ai fost atacat! Cine știe când află că am lucrurile lui Roman?
Zi unde ești, venim noi la tine!
Te rog!
Dle și dnă Foster...
- Ce-a fost aia? - Eu și Greg am văzut conferința de presă.
Știți că facem tot posibilul să vă găsim tabloul.
Da? Începeam să ne întrebăm dacă nu vrei doar să te vezi la știri.
Dacă ne ajută să prindem un criminal și un hoț...
- Și biletul de răscumpărare? - Am reținut un suspect
și ne străduim să găsim răspunsuri.
Văd că nu prea aveți rezultate.
Dle și dnă Foster, știm ce mult țineți la Fată.
Vă asigur că dl comisar Wagner și echipa de la Investigații Criminale
fac tot ce pot s-o aducă acasă.
- Lăsați-ne să ne facem treaba! - Nu vă deranjați! Ne angajăm detectiv.
Am așteptat destul după voi.
- Nu mă ascultați! Ați greșit omul! - Vrem să te credem, Emilio,
dar ai încercat să fugi de noi într-o mașină furată. De două ori.
Și în apartamentul tău am găsit obiecte care se potrivesc cu jaful.
Nu sunt ale mele. Nu le-am mai văzut!
- Și de ce-ai fugit? - Uite,
credem că te-ai combinat cu Cyrus ca să ai acces la muzeu
și apoi ți-ai făcut numărul din Misiune: Imposibilă.
Un furt, o crimă, o răscumpărare.
Ai plănuit tot.
Relația mea cu Cyrus nu era perfectă, dar nu i-aș face rău.
Nici pentru 20 de milioane?
Unde ai ascuns tabloul?
N-am ascuns nimic!
Dar ai venit la răscumpărare. Te temeai că nu găsești cumpărător?
Cred că ai aflat de Rhys de la Cyrus,
Cyrus a aflat ce făceai și nu se putea așa.
Sau poate a descoperit că nu e primul tablou pe care l-ai furat.
Nu înțeleg.
Eu cred că înțelegi, Emilio. Sau preferi Jean-Baptiste?
Am auzit de tabloul furat doar pentru că mi-a zis Cyrus.
Nu mai răspund la întrebări.
Bine, nu mai spune nimic.
Dar ordinul judecătoresc spune că trebuie să ne lași să căutăm
semne distinctive pe umărul tău stâng.
- Pe asta mi-am făcut-o tăind un avocado. - Mă bucur că ai supraviețuit.
- Tu ai? - Cicatrici?
Doar una. Sunt sigur că ai văzut-o și tu.
Nu cred că am văzut-o.
Greu de crezut, cu spiritul tău de observație.
Vara lui 2010, Festivalul Artelor de la Florența. A ieșit foarte urât.
N-am văzut arma, dar am auzit împușcătura. Din fericire, nu mi-a nimerit artera.
Are o colecție întreagă, nu?
Așa e.
Am fost doi ani în armata columbiană. Batalionul Junglei 27, în Putumayo.
Uită-te la mâna lui!
Da, e roșie. Crezi că s-a lovit?
Nu, cred că e cerneală. Emilio a zis că predă limbi străine.
Probabil corecta teste cu roșu, dar n-am văzut teste în apartament.
- Cu ce te ocupi? - Sunt profesor de limbi străine.
Poate le corecta la birou și poate biroul ăla e folosit și pentru altceva.
Haideți, băieți!
A plecat.
Deci credem că Emilio avea și alt motiv să fie aici.
- Să ascundă tabloul? - Sau arma crimei.
Sunt multe cutii.
- Iau eu camera asta. - Bun, să-i dăm bătaie!
Limbile străine îl puteau duce pe Emilio dintr-o țară în alta.
E o acoperire bună pentru un hoț internațional de artă.
Aici nu sunt decât acte ale studenților.
- Nici aici. - Ce avem noi aici?
- Mamă! - Chem o echipă să-l spargă.
Oameni buni!
Cred că l-am găsit pe Jean-Baptiste.
Bună ziua. Sunt comisarul-șef Nick Wagner, de la Investigații Criminale.
Astăzi, detectivii noștri au arestat un individ
pe care-l credem vinovat de uciderea lui Cyrus Carrow.
Ancheta nu este încheiată,
dar vom înapoia tabloul de Rembrandt proprietarilor de drept.
JAFUL DE ARTĂ - ȘTIRI
Aveți întrebări?
- I-ați anunțat pe soții Foster? - Da.
O să se bucure, nu pare deteriorat.
Uite cine a venit!
- Dlor detectivi... - Ari, Miriam, ce căutați aici?
Am venit să vedem tabloul! Ne-a invitat Morgan.
- Tu ești Arthur? - Ești polițistă și vrei să te integrezi?
Sunt prietenă cu Morgan.
Lasă-mă să spun ce am de spus, ca să terminăm.
Te ascult.
Un tip s-a ascuns în spate în mașina mea.
Nu i-am dat ce voia, a vrut să scoată cuțitul și ne-am luat la bătaie.
Ai văzut cum arăta?
Câteva priviri.
Apoi am ieșit în stradă. S-a întâmplat repede.
Orice informație ajută.
Bine.
Alb, cam 50 de ani, zvelt, cărunt. Avea un cioc stufos.
Avea și un tatuaj, o pasăre, care i se vedea prin cămașă.
Ce faci?
Am găsit niște poze în rucsacul lui Roman.
Pe unul dintre tipi nu l-am putut identifica.
El era tipul?
Da, el era.
Trebuie să vii cu mine la secție, să dai o declarație oficială.
Mă tem că ajunge declarația neoficială. Îmi pare rău.
Viața ta ar putea fi în pericol.
Și ce vrei să fac?
Să stau la voi pe hol până îl prindeți? Găsește-l, bine?
Și pune oameni să-i păzească pe Morgan și familia ei. Eu mă descurc.
Am terminat? Bun.
Îți dau numărul meu și o să-l păstrezi.
Sper să nu-l mai vezi niciodată. Dar dacă-l vezi, sună-mă imediat.
Bine.
- Ai invitat-o? - Da.
Crezi că soții Foster mai expun tabloul curând?
E ultima dată când Miriam Weisman poate să-l vadă.
Să nu mai zic că în esență e al ei, deci ce se întâmplă nu e corect.
Trebuie să aplicăm legea chiar și când nu e.
Da, mersi că mi-ai amintit.
Scuze că plec așa repede. Mâine trebuie să fiu la Palermo.
Mai e o operă de artă furată care necesită serviciile mele.
De data asta e o tânără provocatoare?
E un peisaj.
Rhys, se pare că ți-ai terminat treaba aici. Mulțumesc.
A fost plăcerea mea.
Dacă are vreo importanță, și eu aș vrea ca Fata să ajungă iar la Miriam Weisman.
Ești bine?
Da.
Nu e ea!
Nu e ea.
Cum adică?
N-are ochii mei.
Tatei îi plăcea pentru că avea ochii mei.
Cred că are dreptate.
Karadec, uită-te la albul ochilor ei! E prea strălucitor.
În 1645, pictorii foloseau cretă sau alb de plumb,
care avea o textură cremoasă.
Ăsta e strălucitor, e mai degrabă un alb modern de titan,
apărut trei secole mai târziu.
În 1645, nimeni nu putea picta cu asemenea strălucire și claritate.
Materialele nu existau.
Scuze că plec așa repede. Mâine trebuie să fiu la Palermo.
Cum adică „nu e ea”?
Morgan zice că e un fals.
Muzeul nu l-ar fi autentificat?
Nu un muzeu mic ca Harbach și nu când vine de la un colecționar ca soții Foster.
- Crezi că a știut doar uitându-se la el? - Vine un expert, dar o cred pe Morgan.
Unde e Morgan?
Poți să-l iei pe următorul, nu?
Mersi, Gina.
Nu-mi plac despărțirile lungi, dar în cazul ăsta...
- E la tine? - Poftim?
- Ai tabloul? - Vorbești serios?
N-ai deschis servieta de când ai venit. Ce e-n ea?
De-aia m-ai întrebat de cicatrice. Crezi că-s Jean-Baptiste. Și ce crezi?
Că am furat Rembrandtul când nu se uita nimeni,
l-am rulat și l-am ascuns în servietă?
Știu cum putem să aflăm.
Sunt dosare confidențiale ale clienților. Nimic altceva, te asigur.
E multă birocrație în recuperarea operelor de artă.
Sunt sigură că e...
Bine, cum vrei.
Îmi pare rău, am crezut că tabloul din biroul lui Emilio
- ...e fals și tu... - Am furat originalul. M-am prins.
Routledge - Asigurări
Valoare estimată: 22.000.000,0 $ fără TVA
Deci m-ai jucat pe degete?
EVALUARE PENTRU ASIGURARE, FOSTER
A fost real ceva?
Nu.
Nu e real.
Morgan, ce-i asta?
I-am cerut lui Daphne să verifice asigurările soților Foster.
Uită-te la ce asigurau în 2019.
O grămadă de opere!
Și uite ce asigurau câțiva ani mai târziu.
- Doar 12. - Și anul ăsta?
- Doar unul. - Da.
Care sunt șansele ca, dintre toate operele lor neprețuite,
singura lucrare furată să fie cea care era asigurată?
Cred că tablourile de la ei erau false.
FALS
Ca tabloul găsit de noi.
Am găsit vânzări pe piața neagră pentru opt dintre operele
de pe polița din 2019 a soților Foster.
Am mai investigat și au datorii la oameni periculoși.
Soții Foster au pus să li se fure tabloul pentru banii de asigurare?
Le plăcea așa mult, că n-au vrut să-l dea nici când au dat faliment.
Unde vrei să ajungi?
Unuia dintre ei i-a venit o idee. Nu știu dacă lui Greg sau Lindei.
Să aranjăm să ni se fure tabloul și să ni-l înapoieze fără să știe nimeni!
Așa puteau păstra și banii de asigurare, și tabloul.
Dar de ce să dai originalul dacă nu e musai?
Poate nu l-au dat. Poate au făcut un fals pentru muzeu.
Pictat de același falsificator care le-a făcut pe cele de pe pereți.
Nu cred că voiau ca tabloul lor iubit să fie tăiat din ramă, nu?
Muzeul n-a avut tabloul real, a fost o înscenare?
Da, dar nimeni nu jefuiește un muzeu pe gratis. Știți ceasul?
Cred că Greg și Linda i l-au dat lui Cyrus ca avans.
Până să-și dea seama că ceasul e fals,
Cyrus furase deja tabloul, dând vina pe Jean-Baptiste,
ca să nu-l bănuim.
Dar nu știa că și tabloul e fals.
A vrut să-i tragă în piept cerând răscumpărare.
AZI LA 13:00, 500.000
Când au aflat, soții Foster l-au luat la refec,
înainte să afle că tabloul era fals.
Deja îi dăduse tabloul lui Emilio,
care l-a ascuns în birou, crezând că e autentic.
Soții Foster nu puteau risca să se afle adevărul.
Trebuiau să-l reducă la tăcere pe Cyrus, așa că l-au ucis.
Din nou, nu sunt sigură care.
Poate amândoi.
Un ceas fals? Faceți mișto de mine?
Din nou, nu sunt sigură care.
Trebuie să-i interogăm pe soții Foster.
Au un iaht.
Soții Foster au iaht. Am văzut o poză la ei.
Se numește Easy Monet.
Dacă ies să arunce arma crimei, poate vor să fugă cu tabloul.
Forrester, mergi cu Ozdil la ei acasă.
Karadec, ai rău de mare?
Știți locul ăsta?
- Un prieten își ancorează barca aici. - Uite-i!
Pleacă, hai!
Da!
Da, e autentic, sau da, e...
Substratul nu se potrivește cu pigmenții care existau
când a fost pictat adevăratul Rembrandt.
Dle și dnă Foster, poliția!
Insp. Soto la telefon.
Iar mă urmărește cineva.
Arthur, unde ești? Trimit o mașină.
Pe Temple colț cu Grand. Sunt în drum spre voi.
Poate mă urmărește până la secție.
- Da? - Soții Foster nu-s aici.
Au plecat în grabă.
- Și au luat tot ce era de valoare. - Încearcă să fugă. Bine, mersi.
Sigur e un fals?
Cel mai bun pe care l-am văzut. De unde a știut doamna?
N-avea ochii ei.
Îi vezi numărul?
Nu, se strecoară printre mașini. E un soi de berlină.
Uite ce e, tipul știe ce face.
Ajung la tine în maxim 15, 20 de minute.
Bine, rămâi la telefon cu mine până ajungi la secție.
Mă descurc. Ne vedem curând.
Arthur?
Poliția, oprește iahtul imediat! Acum!
Lasă arma jos!
Ăla e pistol de semnalizare? E periculos.
Las-o jos!
Aș vrea să pot, dar LAPD are câteva reguli,
și una e să nu las arma în situații din astea.
Greg, ce faci? Ajunge! S-a mers prea departe.
- Rezolv eu, scumpo. - Nu.
- Nu mai trebuie să moară nimeni, Greg. - Nu știu ce vorbești!
Poate ne-am înșelat, dar ne putem lămuri. Lasă pistolul!
Scumpule, te rog, s-a terminat! Unde o să mergem? Cum o să trăim?
- Unde e? - În spate.
FRAGIL
Ce? Stai așa!
Unde e? Jur că era acolo! Unde a dispărut?
Ce ai acolo?
Mă crezi dacă spun „adidași de școlar”?
Cum ți-ai dat seama?
N-are ochii mei.
Contează?
Nu sunt criminal, Morgan.
- Doar hoț. - Găsesc artă pentru firmele de asigurări.
Și, din când în când, mai păstrezi ceva?
- Deci ești Jean-Baptiste. - Nu știu cine a ales numele.
N-a fost prima operă pe care am furat-o.
Plânge-i-te partenerului meu când te arestează.
Nu cred că l-ai sunat încă.
Pentru că nu vrei ca Fata să se întoarcă la Greg și Linda, cum nu vreau nici eu?
Și știi că eu o pot duce înapoi unde i-e locul.
Ai furat tabloul doar ca să-l dai? Și vrei să te cred?
Da.
- Minți. - Încerc să fac dreptate, Morgan.
N-am de unde să știu că nu-l păstrezi.
Așa e. Va trebui să ai încredere în mine.
- Credeți că soții Foster o să scape ușor? - Le-ar trebui un avocat extraordinar.
- Și nu cred că și-l permit. - Ce risipă!
Dac-aș avea atâția bani, mi-aș lua vilă în Malibu sau echipă de baschet.
- Eu mi-aș deschide adăpost de animale. - Acum mă simt prost.
- A făcut-o înadins. Mai iau ceva de băut. - Absolut!
- Poate să stea la adăpostul meu. - Da!
- Voia să se bage în cușcă. - Da.
- Arthur n-a apărut? - Încă nu, dnă inspector.
Îl mai sun, dar dacă nu răspunde,
- ...dă-i mașina în urmărire. - Am înțeles.
Bună! Am auzit că beți aici după program și am zis că te găsesc și pe tine.
Dacă mă dai afară, pot să mai bag niște băuturi pe nota asta?
Nu te dau afară, ești prea valoroasă. Pentru echipa ta și pentru mine.
Nu te las să pleci.
- Așa-ți ceri tu scuze? - Nu.
Cum a fost să stai pe tușă de data asta? Nu-ți stă în fire.
N-am stat pe tușă. Am fost gonită, dar mersi de întrebare. A fost nasol.
Nicio grijă, o să fii acolo data viitoare.
Ai auzit de tablou?
Da! Oz crede că soții Foster l-au aruncat în ocean.
Par genul de oameni care spun:
„Dacă eu n-o pot avea, să n-o aibă nimeni!”
- Chiar crezi că așa a fost? - Nu știu. Sunt doar consultant.
Am interogat echipajul iahtului.
Unul dintre ei a zis că a văzut un tip în costum de neopren sărind în apă.
M-am gândit că poate era Jean-Baptiste.
Fii serios... Nu cred că tipul ăla există.
Nu?
Bunico!
E fata mea!
Madeline a mea!
ARTHUR ELLIS PEISAGIST
Bazat pe „Morgane, geniul investigațiilor”
Subtitrarea: Raluca Dimitriu