Když dáte Gilloryové hádanku,
bude ji mermomocí chtít vyřešit.
VIDĚLI JSTE
- Něco nového? To není on. - Máme Romana. Posílám fotku.
Posledních dnů mě někdo sleduje.
Schovej ten batoh, protože ten, před kým Roman utíká,
nechce, aby se to dostalo ven.
- Zůstane to mezi námi. - Udržíme to pod pokličkou.
Fotky projedeme rozpoznáváním obličejů.
Kdo jsi?
Chci ten batoh.
Krádež obrazu...
Namaloval ho Rembrandt v roce 1645.
Zloděj ho chtěl z nějakého důvodu.
Rhys přiletěl, aby nám pomohl obraz najít.
Jsem odborník na hledání umění. Když obraz najdu,
pojišťovna nemusí vystavovat velký šek.
- Víme, kdo by to mohl být? - Na internetu mu říkají Jean-Baptiste.
Když Dívku najdeme, měli bychom ji vrátit Miriam, ne Fosterovým.
Šla jste na místo činu...
POLICEJNÍ PEČEŤ
... bez doprovodu?
Nezískali bychom tohle.
Detektiv Karadec a já to zvládneme.
Vyhazujete mě z případu?
Nebojte, zloděj se brzy objeví.
To je on. Jedeme! Ujíždí.
Jean-Baptiste možná neexistuje. Je to mýtus.
Hlídač ho střelil do levého ramene.
Jsem v muzeu. Tohle budeš chtít vidět.
Případ se právě otevřel.
Harbachovo muzeum
Panebože.
Sakra, Clarku. Panebože. To se nedělá.
- Zlobíš se. Co je? Tohle ty miluješ. - Vyděsils mě. Tady pracuju.
Dobře. Promiň. Ale tohle miluješ.
Tohle ne, jasný?
Dobře, promiň. Nemohl jsem se tě dočkat. Myslím na tebe celý den.
- Celý den? - Většinu dne.
Pojď sem.
- Dobře, jdeme. - Jo, mizíme odsud.
Kde mám klíčky?
VELKÝ POTENCIÁL
Neviděli jste někoho odcházet?
Nikoho.
Kdyby jí nespadly klíčky, nevšimneme si ho.
Kdyžtak mi zavolejte.
Souvisí to s tím ukradeným obrazem?
Morgan.
- Volal jste jí? - Ano.
Vzpomínáte si na ředitele muzea. Cyrus Carrow, 48 let.
Příčina smrti: rána do hlavy.
Nejspíš jeho montážní pákou, která v kufru auta chybí.
Takže mu z muzea ukradnou obraz za 20 milionů dolarů
a dva dny nato je mrtvý.
To nebude náhoda.
Buď o té krádeži něco věděl on, nebo věděl, kdo ano.
- Možná nás nestihl kontaktovat. - Mohl být Jean-Baptiste?
To těžko. Ten kradl obrazy po celém světě.
Cyrus necestoval.
- Možná s ním spolupracoval. - Myslíte, že to on volal kvůli výkupnému?
Ten hlas jsem nepoznal, ale fotku mi dal on.
Takže nevíme, jestli to byl svědek, nebo komplic.
Kdy ho zabili?
- Podle koronera během poslední hodiny. - Díkybohu.
Že jsme tu tak rychle.
Měl je i v muzeu.
Proč by vrah nechal na zemi hodinky za 200 táců?
To je sundal a pak na ně zapomněl?
Je to padělek.
Jo, u pravých vteřinová ručička klouže, neposkakuje. A rytina je moc mělká.
Technici to ověří.
Fajn. Na chvíli si odběhnu.
- Všechno dobrý? - Jo, jen něco s dětmi.
Nemám tě svézt?
Ne, projdu se.
Promiňte, vezmu si ručník. Něco se mi vylilo. Udělám to.
Jistě.
Morgan.
Co... Tys mě sledoval?
Prakticky jsi utekla z místa činu. Ano, sledoval jsem tě. Co se děje?
- Rhys je možná Jean-Baptiste. - Ten konzultant?
Ne, ta knižní postava. Ano, ten. Akorát že umění nehledá.
Spíš ho krade. Nebo obojí. Nevím.
Má v pokoji bednu a myslím, že naše Dívka je uvnitř.
Klid. Je to obraz.
To je vše? Slyšelas, že má bednu s uměním, a teď si myslíš, že krade umění?
Viděla jsem ji. A na levém rameni má jizvu po střelné ráně,
na stejném místě jako Jean-Baptiste.
- A jak jsi tu jizvu viděla? - Co?
Jaks viděla tu jizvu?
Můžeš mi říct, co ten výraz znamená?
Jo. Však víš. On a já... My...
Víš co? Taky mě to šokovalo. Můžeme to přeskočit?
- Musíme přehodnotit vyšetřování. - To přeháníš.
Od loupeže po vraždu byl Rhys stále s námi.
To chápu. Proto se do té bedny musím podívat.
Nemůžeš se tam vloupat bez povolení.
Když něco najdu, řeknu, že jsem to viděla, když mě pozval.
To nepomáhá, Morgan.
Akorát jsi přidala křivou výpověď.
Máš recht. Zapíšu si to.
Morgan.
NERUŠIT
KŘEHKÉ
- Ahoj. - Ahoj.
Kam jsi zmizela?
Musela jsem jít dělat na jiném případu.
Jo, já vím. Přála bych si, aby se lidi přestali pořád zabíjet.
Už stačilo.
Asi se brzy vrátím na hotel.
Proč? Já jen... Nebyla tam spousta práce?
A co ty hodinky? Pamatuješ si na ně?
Jsi v pořádku?
Jasně.
Předtím nás vyrušili.
To teda.
Možná... Nevím. Můžeme pokračovat, kde jsme skončili.
Našlas ten obraz?
Obraz jo, ale Dívku v okně ne.
Takže nevíme, jestli je Jean-Baptiste nebo vrah.
Jean-Baptiste je určitě,
ale oba víme, že není vrah, protože má alibi.
Jasně. Jizva není dostatečný důkaz. Potřebujeme víc.
Najdu jich víc.
- Dělá mi starosti, jak to uděláš. - Tohle teď od tebe nepotřebuju.
A já to, aby na tebe Wagner zas vyjel.
Jestliže Rhyse podezíráš, musíme to kapitánovi říct.
Ani nápad. Ne.
Jenom ho přiměj, aby mě k případu zas přibral.
A jak přesně to mám udělat?
Začni tím, že mu neřekneš o tom hotelovém pokoji.
Takže mám lhát o tom, kdes byla a jak to víme.
Vymysli něco, co bude dávat smysl, aby mi kapitán zase věřil.
Zbytečně to komplikuješ.
Omlouvám se.
POLICEJNÍ STANICE
OBĚTI
Musíme chytit zloděje a vraha.
- Detektive, jsem rád, že jste přišel. - Kapitáne.
Gilloryová. Jistě si najdete jiný případ, kde váš jedinečný talent využijí.
Na tiskovce se budou ptát na oběť.
Co o Cyrusovi Carrowovi víme?
Čistý rejstřík, žádné děti, svobodný, z Filipín.
Vystudoval tu sochařství.
Pět let dělal ředitele muzea.
Zaměstnance jsme proklepli. Nic zvláštního.
Co sociální sítě?
Tohle postnul dvě hodiny před vraždou.
Zjistěte kde. Co ten žadatel o výkupné s černými skly?
Auto je registrované na Loua Fowlera.
- Auto hledáme. - Nějaké spojení s Jeanem-Baptistem?
Zatím nevíme, kdo to je ani zda existuje.
- Jsem skeptik, ale rád bych se mýlil. - Žadatel o výkupné znovu nezavolal?
Ne, nikdo z mých kontaktů ten obraz neviděl na dark webu ani jinde.
Možná se ještě neobjevil nebo je zloděj velmi opatrný.
Bezva. Takže hledáme zloděje umění a zloděje aut, což může být stejný člověk,
ale jediný podezřelý
je stále vnuk Miriam Weismanové.
Zjistěte, co dělal, když jsme s Karadecem projížděli červenou.
Otec ho koupil v roce 1932. Žili jsme v Krakově.
Byla jsem jediná z rodiny, kdo přežil.
Když přišli nacisti, vzali všechno.
S Morgan můžeme prohledat Cyrusův byt.
Jen vy, detektive. Morgan má pauzu.
Forresterová a Ozdile, hledejte spojitost mezi Cyrusem a Jeanem-Baptistem.
Snad až budu příště mluvit s tiskem, budeme mít víc.
Co tu mají dobrého?
Můžeš si vzít mou mrkev nebo preclíky někoho jiného.
Tak tohle je koutek konzultantů? Tady čekáme, až nás zavolají?
Tebe. Mě už vykopli.
Poslyš, ohledně toho předtím, opravdu jsem nic neplánoval. Byl jsem jen...
Je to... Vážně, je to v pohodě.
Nechali jsme se unést. Všechno je v pohodě.
Dobře. Jak to jde s tím druhým případem?
S tím, kam tě zavolali?
Jo, dobrý, fakt dobrý. Vyřešeno.
- Už? - Jo.
No jo. Některý případy jsou těžký
a některý zase vyřešíš lusknutím prstů.
Mají tu od všeho trochu.
Gratuluju.
Promyslel jsem to.
Dám si preclíky někoho jiného.
Máte chvilku?
Později. Víte, jací novináři jsou, když je necháme čekat.
Chci Morgan zpátky u případu Jeana-Baptista.
- Vážně? - Taky byste to chtěl,
kdybyste s ní pracoval tak dlouho.
Kam jste šel?
Asi nerozumím.
Z toho místa činu jste utekl. Hned po Morgan.
Je pro mě náročné vás dva uhlídat.
Takže na tomhle děláte sám.
Kapitáne. Pracuju s Morgan. Na každém případu.
Vím, k čemu jsem se upsal. Pokud to zas podělá, beru to na sebe.
- Kdo si nosí kufřík a nikdy ho neotevře? - Soustřeď se.
Cos řekl Wagnerovi, aby tohle dovolil?
Mluvili jsme jako polda s poldou.
- Nenecháš to být, co? - Co myslíš?
- Wagner ví, že jsi... - Jo?
... nepředvídatelná.
Ale chce vědět, co se s tebou děje. A já taky.
Takhle nás bude podporovat.
Ale když něco zatajíme, bude ve hře můj zadek.
- Ale my před ním něco tajíme. - Neříkej.
- To si zadek hlídej. - Tohle je Cyrusův byt.
Počkat.
Cyrus žil sám. Uvnitř někdo je.
Nečekali jsme, že tu někdo bude.
Upřímnou soustrast, Emilio. Jak dlouho jste Cyruse znal?
Chodili jsme spolu pár měsíců.
Když jsem přijel z Kolumbie, seznámil nás kamarád a my si padli do oka.
Chtěl, abych se přistěhoval.
Když mi neodpovídal na zprávy, přijel jsem domů.
Pak jsem viděl zprávy.
To mě moc mrzí. S partnerem jsme Cyruse potkali.
Působil moc mile.
Byl to ten pravý.
Kdo by mu mohl chtít ublížit?
Cyrusovi? Nikdo.
Čím se živíte?
Učím jazyky v IFLA. Mezinárodním programu pomoci pro cizince.
Jsou vážně krásné.
Ano, děkuju. Italské baroko z 18. století.
- Já vím. Líbí se mi ten květinový motiv. - Jo.
- Sbíral je Cyrus, nebo vy? - Ke starožitnictví jsem ho přivedl já.
Koupili jsme je minulý týden na blešáku Rose Bowl.
Skvělý objev. Tenhle se tak leskne.
Čím je leštíte? Oxidem železitým?
OXID ŽELEZITÝ
Nevzpomínám si, co jsme použili. Nějaký čisticí prostředek. Proč?
Na leštění kovů můžete použít oxid železitý,
ale když k němu přidáte trochu práškového hliníku, dostanete termit,
což je pyrotechnická sloučenina, co při hoření dosahuje teplot až 2 500 °C.
Lidé ji používají na svařování, ohňostroje nebo granáty.
Jo, roztaví i sklo.
Třeba střešní okno v muzeu.
Myslíte, že mám něco společného s tím ukradeným obrazem?
Vedlejším produktem termitu je oxid hlinitý.
Tenhle velmi jemný prášek.
Jo, to je ono.
Asi bychom si měli promluvit na okrsku, Emilio.
Emilio. No tak.
Z cesty.
Kradená auta nebývají vždy spolehlivá.
Vystupte si. Hezky pomalu.
ADMINISTRATIVA
To je Arthur. Musím to vzít.
Dobře. Informuju Wagnera.
Jsi v pořádku?
Mohlo by to být lepší.
- O čem to mluvíš? - Přepadl mě chlap.
Hledal Romanův batoh.
- Nehýbej se. - Utekl jsem, ale schytal jsem pár ran.
Panebože. Jak zlé to je?
Mám tvrdou hlavu. Přežiju to.
Dobře. Kde jsi?
- Na ošetření. - Ve které nemocnici?
Nemocnice se moc vyptávají. Mám vlastního felčara. Počkej.
Harolde. Dej mi vteřinku, jo?
Dej mi chvilku. Díky, kámo.
Morgan, pozorně mě poslouchej, jo?
Tihle lidi nehrají hry.
Ať je v tom batohu, co jsem měl vyzvednout,
cokoli, moc to chtějí.
- Vědí, že ho mám já? - Nevím. Jestli jo, tak ode mě ne.
Myslíš, že bys ho dokázal identifikovat a popsat kreslíři?
O tom jsme mluvili. Na policii nepůjdu.
Arthure, napadli tě.
Kdo ví, kdy zjistí, že mám batoh já? Řekni, kde jsi. Přijedeme za tebou.
Prosím.
Pane a paní Fosterovi.
- Co to bylo? - S Gregem jsme viděli kapitánovu tiskovku.
Pak víte, že váš ukradený obraz hledáme.
Vážně? Už jsme si říkali, jestli jen nechcete být ve zprávách.
Jestli to, že budu před kamerou, pomůže chytit vraha a zloděje...
- Co ta žádost o výkupné? - Máme podezřelého
a snažíme se vaše otázky zodpovědět.
To jsou akorát kecy.
Víme, jak moc je pro vás Dívka důležitá.
Kapitán Wagner i celý tým závažných zločinů dělají vše pro to,
aby ji vám navrátili.
Nechte nás pracovat.
Neobtěžujte se. Najmeme si soukromého detektiva.
Čekali jsme dost dlouho.
Vy mě neposloucháte. Máte špatného.
Rádi bychom vám věřili,
ale chtěl jste ujet v ukradeném autě. Dvakrát.
A pak je tu to, co jsme našli ve vašem bytě.
Věci odpovídající vloupání.
To není moje. Nikdy jsem to neviděl.
Tak proč jste utekl?
Podle mě jste s Cyrusem chodil kvůli přístupu k muzeu
a pak jste si střihl Mission: Impossible.
Krádež, vražda, výkupné. Měl jste to celé naplánované.
Můj vztah se Cyrusem nebyl dokonalý, ale neublížil bych mu.
Ani za 20 milionů dolarů?
Kam jste ten obraz schoval?
Nic jsem neschoval.
Ale přijel jste pro výkupné. Copak? Bál jste se, že nenajdete kupce?
Nejspíš jste se dozvěděl o Rhysovi
a Cyrus zjistil, co děláte, což nemohl dovolit.
Nebo zjistil, že to není první ukradený obraz.
Tomu nerozumím.
Myslím, že rozumíte, Emilio. Nebo vám mám říkat Jeane-Baptiste?
O tom ukradeném obrazu vím jen díky Cyrusovi.
Na nic dalšího neodpovím.
Fajn, už nic neříkejte.
Ale soudní příkaz dovoluje ověřit, jestli na rameni
nemáte identifikační znamení.
Tu mám z krájení avokáda jako trubka.
Jsem rád, žes přežila.
- A co ty? - Jizvy?
Jednu mám. Určitě sis jí všimla.
Ne... Nevšimla.
S takovými pozorovacími schopnostmi?
Léto 2010, Florentský umělecký festival. Situace nabrala velmi nepříjemný zvrat.
Zbraň jsem neviděl, ale výstřel jsem slyšel. Tepnu naštěstí minul.
Má jich celou sbírku, co?
To tedy.
Dva roky jsem sloužil v armádě, 27. prapor v džungli v Putumayu.
Podívej na tu ruku.
Je celá červená. Zranil se?
Ne, asi je to inkoust. Říkal, že učí jazyky.
Asi známkoval červenou propiskou, ale v bytě papíry nebyly...
- Čím se živíte? - Učím jazyky.
Možná známkoval v kanceláři.
Nebo v ní místo známkování testů dělá něco jiného.
Lidi, jdeme!
Odešla.
Takže si myslíme, že Emilio tu mohl být z jiného důvodu.
- Aby schoval obraz? - Nebo vražednou zbraň.
To je krabic.
- Beru si tuhle místnost. - Tak začneme.
Emilio mohl při učení jazyků jezdit do různých zemí.
Dobrá zástěrka pro mezinárodního zloděje umění.
Tady jsou akorát práce studentů.
- Taky. - Copak to tu máme?
- Ale, ale. - Zavolám tým, aby to otevřel.
Hele.
Asi jsme našli Jeana-Baptista.
Dobré odpoledne. Jsem kapitán Nick Wagner z oddělení závažných zločinů.
Naši detektivové dnes zatkli osobu,
která je podle nás zodpovědná za vraždu Cyruse Carrowa.
Ačkoli vyšetřování ještě neskončilo,
ukradeného Rembrandta brzy vrátíme jeho právoplatným majitelům.
Nějaké otázky?
- Informovali jste Fosterovy? - Nechali jsme vzkaz.
Budou rádi. Zřejmě nedošlo k velkým škodám.
Máme návštěvu.
- Detektivové. - Ari, Miriam, co tu děláte?
Přišli jsme se podívat na obraz. Morgan nás pozvala.
Vy jste Arthur?
- Jste polda, co chce zapadnout? - Jsem Morganina kamarádka.
Řeknu vám, co je třeba, ať to máme z krku.
Poslouchám.
Vzadu v autě se mi schovával chlap.
Když jsem mu nedal, co chtěl, sáhl po noži a začali jsme se prát.
Viděl jste ho?
Ne moc jasně.
Pak jsme vypadli na ulici. Seběhlo se to rychle.
Pomůže nám cokoli.
Dobře.
Běloch, kolem 50, štíhlý, vlasy jako sůl a pepř. Velká kozí bradka.
Taky mu z košile čouhalo tetování, nějaký pták. Zhruba tady.
Co to děláte?
V Romanově batohu jsme našli fotky lidí.
Jednoho z nich jsme neidentifikovali.
Je to on?
Jo, to je on.
Půjdete se mnou na okrsek a sepíšeme oficiální prohlášení.
Prozatím vám bude muset stačit to neoficiální. Pardon.
Můžete být v nebezpečí.
Co mám dělat? Sedět na okrsku, dokud ho nechytíte?
Prostě ho najděte.
Hlídejte Morgan a její rodinu. Já jsem v pohodě, věřte mi.
Skončili jsme? Dobře.
Dám vám svoje číslo a vy si ho necháte.
Snad už ho nikdy neuvidíte, ale pokud ano, hned mi zavolejte.
Dobře.
- Tys ji pozvala? - Ano.
Fosterovi ten obraz už jen tak nevypůjčí.
Miriam Weismanová ho už neuvidí,
přitom technicky vzato patří jí, takže to není fér.
- Máme zákon prosazovat, i když není fér. - Ano, díky za připomenutí.
Promiňte, že odjíždím, ale zítra mám být v Palermu.
Další ukradené dílo, jež vyžaduje mé služby.
Tentokrát provokativní dívka?
Krajinka.
Rhysi, zdá se, že vaše práce tady skončila. Děkuju.
Rád jsem pomohl.
A jestli to pomůže, i já bych si přál, aby byla Dívka navrácena Miriam.
Jsi v pohodě?
Jo.
To není ona.
Jak to myslíte?
Nemá moje oči.
Tatínkovi se vždy líbilo, že máme stejné oči.
Asi má pravdu.
Karadecu, podívej na ty bílé oči. Jsou moc jasné.
V roce 1645 malíři používali směs křídy nebo olověné bílé, která byla krémovější.
Tahle je zářivá a oslnivá, spíš jako moderní titanová bílá,
co vznikla až o 300 let později.
V roce 1645 by nikdo nemaloval s tak jasnou barvou.
Ještě neexistovala.
Promiňte, že odjíždím, ale zítra mám být v Palermu.
Jak jako že to není ona?
- Podle Morgan je to padělek. - Copak to v muzeu neověřují?
V tak malém ne, zvlášť od uznávaných sběratelů jako Fosterových.
Máme věřit, že to pozná od pohledu?
Znalec už sem jede, ale já Morgan věřím.
Kde je?
Nepojedeš dalším výtahem?
Díky, Gino.
Na dlouhá loučení moc nejsem, ale v tomhle případě...
- Máš ho? - Promiň, cože?
- Máš ten obraz? - To myslíš vážně?
Co tu jsi, ten kufřík jsi neotevřel. Co je uvnitř?
Proto ses ptala na tu jizvu.
Myslíš, že jsem Jean-Baptiste. Co dál?
Že jsem ukradl Rembrandta, když se nikdo nedíval, a schoval ho do kufříku?
Můžeme to snadno vyjasnit.
Jsou to jen důvěrné složky klientů. Nic jiného, to mi věř.
Hledání uměleckých děl vyžaduje nekřesťanské množství papírování.
To se vsadím.
Dobře, jak si přeješ.
Promiň, myslela jsem, že ten v Emiliově kanceláři
- je padělek a tys... - Ukradl ten pravý. Chápu.
Pojišťovna Routledge
Odhad tržní hodnoty 22 000 000,00 dolarů
Tos mnou celou dobu manipulovala?
POSOUZENÍ 12. 6. 2025
Bylo něco z toho skutečné?
Ne.
Není to skutečné.
Morgan, co je to?
Daphne našla pojistné smlouvy Fosterových za posledních 10 let.
Podívejte, co pojišťovali v roce 2019.
To je spousta umění.
A co o pár let později.
- Jen 12 položek. - A letos?
- Jen jednu. - Jo.
Jaká je pravděpodobnost, že ze všech drahých děl,
co vlastní, je jediné ukradené dílo náhodou pojištěné?
I ta díla u nich doma budou padělky.
PADĚLEK
Stejně jako to nalezené.
Na černém trhu jsem našla prodej osmi děl z pojistky Fosterových z roku 2019.
Pak jsme pátrali dál. Dluží špatným lidem.
Takže zařídili krádež vlastního obrazu kvůli penězům z pojistky?
Mají ten obraz tak rádi,
že se ho nechtěli vzdát, ani když zkrachovali.
Kam tím míříte?
Musel to vymyslet jeden z nich. Těžko říct, jestli Greg nebo Linda.
Zařídíme, aby nám ukradli obraz a vrátili ho, aniž by to kdo zjistil.
Tak by si mohli nechat peníze z pojistky i obraz.
Ale proč by muzeu půjčili ten pravý?
Možná že ne. Mohli pro muzeum nechat vyrobit padělek.
Nejspíš od stejného experta, který jim namaloval ty padělky doma.
Nechtěli by, aby jejich milovaný obraz někdo vyřízl z rámu.
- Takže to celé byl podvod? - Ano, ale muzeum nikdo nevykrade zadarmo.
Pamatujete si ty hodinky?
Greg a Linda dali Cyrusovi hodinky jako zálohu.
A když Cyrus zjistil, že jsou padělané,
už obraz ukradl ve stylu Jeana-Baptista, abychom ho nepodezírali.
Ale nevěděl, že ten obraz je taky padělek.
Proto Fosterovy podrazil a chtěl výkupné.
Ale když to zjistili, konfrontovali ho, než zjistil, že je ten obraz padělek.
Tou dobou už obraz dal Emiliovi,
který ho schoval v kanceláři a věřil, že je pravý.
Fosterovi nemohli riskovat, že se to provalí.
Museli ho umlčet, tak Cyruse zabili.
Nevím, který z nich to byl.
Možná oba dva.
Padělané hodinky? To má být vtip?
Opět nevím, který z nich.
Musíme Fosterovy přivést k výslechu.
Mají jachtu.
Mají jachtu. Viděla jsem u nich fotku.
Jmenuje se Easy Monet.
Možná zkusí zbraň hodit do moře a s obrazem utéct.
Forresterová, zajděte s Ozdilem k nim domů.
Karadecu, jak to zvládáte na moři?
Znáte to tu?
- Jo, kamarád tu kotví s lodí. - To jsou oni.
Odplouvají. Rychle.
Jo.
Jo, je pravý, nebo jo, je to...
Spodní vrstvy neodpovídají pigmentům dostupným v době,
kdy byl pravý Rembrandt namalován.
Pane a paní Fosterovi, policie!
Tady poručice Sotová.
Zase mě někdo sleduje.
Kde jste? Pošlu k vám hlídku.
Projíždím kolem křižovatky Temple a Grand. Jedu za vámi.
Možná mě bude sledovat až na stanici.
- Jo? - Fosterovi tu nejsou.
Odešli ve spěchu.
A vzali s sebou všechny cennosti.
Takže jsou na útěku. Dobře, díky.
Určitě je to padělek?
Lepší jsem neviděl. Jak to ta dáma poznala?
Nemá její oči.
Vidíte poznávačku?
Ne, proplétá se mezi auty. Je to nějaký sedan.
Zjevně ví, co dělá.
Budu u vás tak za 15, maximálně 20 minut.
Zůstaňte se mnou na lince, dokud nedorazíte na okrsek.
Budu v pohodě. Brzy se uvidíme.
Arthure?
Policie, zastavte tu loď. Hned!
Položte tu zbraň.
- Signální pistole? Můžete někomu ublížit. - Položte to!
Rád bych, ale policie má pár pravidel,
například v podobné situaci neodkládat zbraň.
Co to děláš? Přestaň. Zašlo to moc daleko.
- Zvládám to. - Nezvládáš.
- Nikdo další už umřít nemusí. - Nevím, o čem to mluvíte!
Možná jsme se spletli, ale vyřešíme to.
Odložte to.
Zlato, prosím. Je po všem, ano? Kam bychom šli?
Jak bychom žili?
- Kde? - Tady vzadu.
KŘEHKÉ
Co? Počkat.
Kam zmizela? Byla uvnitř. Přísahám. Kam zmizela?
Co to tam máš?
Uvěříš mi, že jsou to školákovy tenisky?
Jaks to poznala?
Nemá moje oči.
Záleží na tom?
Nejsem vrah, Morgan.
- Jen zloděj. - Opravdu hledám umění pro pojišťovny.
A jednou za čas si ho necháš?
Jsi Jean-Baptiste?
Ani nevím, kdo to jméno vybral.
Ani to nebylo první ukradené dílo.
Postěžuj si, až tě můj partner zatkne.
Ještě jsi mu nezavolala.
Nejspíš proto, že ani ty nechceš, aby Dívku vrátili Gregovi a Lindě.
Můžu ji navrátit tam, kam patří.
Ukradls obraz, abys ho daroval? Čekáš, že tomu uvěřím?
Ano.
- Lžeš. - Dělám správnou věc, Morgan.
Jak mám vědět, že si ho nenecháš?
Pravda. Asi mi budeš muset věřit.
Podaří se Fosterům z toho vyváznout?
To by museli mít skvělého právníka.
- Na to nejspíš nemají. - Ale je to škoda.
Mít tolik peněz, koupím si vilu v Malibu nebo basketový tým.
Já bych založil záchrannou stanici.
Teď se cítím blbě.
- Řekl to schválně. - Jo!
Rozhodně. Dojdu pro další rundu.
- Mohl by žít v mojí stanici. - Ano!
- Chtěl by klec pro sebe. - Jo.
- Arthur pořád nikde? - Zatím ne.
Zavolám mu znovu, a když to nezvedne,
- vyhlásíte pátrání po jeho autě. - Jistě.
Ahoj. Prý tu oslavujete vyřešené případy. Myslel jsem si, že vás tu najdu.
Než mě vyhodíte, můžu přidat pár drinků na účet?
Nemáte padáka, Morgan. Jste příliš cenná pro svůj tým i pro mě.
Nenechám vás jít.
Takhle se omlouváte?
Ne.
Proč jste nechtěla být u zatčení? To se vám nepodobá.
Já chtěla. Vyhodili mě, ale díky za optání. Stálo to za prd.
Nebojte. Příště tam budete.
Víte o tom obrazu?
Jo. Oz říkal, že ho Fosterovi hodili do moře.
To sedí. Vypadají, že by ho radši zničili, než aby ho měl někdo jiný.
Vážně si myslíte, že to udělali?
Nevím. Jsem jen konzultantka.
Vyslechli jsme posádku jachty. Jeden z nich viděl muže v neoprenu,
jak skočil z lodi a něco držel.
Možná že to byl Jean-Baptiste.
No tak. Ten beztak neexistuje.
Ne?
Babičko.
To je ona.
Moje Madeline.
Sotová
ARTHUR ELLIS ZAHRADNÍ ARCHITEKT
Podle francouzského seriálu
České titulky: Pavlína Tajnerová