Det är alltid lite jobbigt med en ny i teamet.
Jag minns bara ren glädje när jag kom hit.
TIDIGARE:
NI kan ha hört att jag ska bli chef.
Ni är fast med mig.
Nick Wagner. Er nye chef.
Varför är du så cool? Jag hatar det här.
Jag är så arg. De borde valt mig.
Läsk på en oskyddad läpp? Du är galen.
Hon är stressad.
Hon gör som hon vill och nåt händer… Hon är inte polis.
Är du okej?
Det var okej att jag sköt. Jag blir friad.
Jag är bara orolig för dig.
Jag hörde rykten om att du inte gillar auktoriteter.
Ibland glömmer jag hur det är att ha nån som ser efter mig.
Vi ses i morgon, Gillory.
-Nåt nytt? -Vi har hittat Roman.
-Jag skickar en bild. -Det är inte han.
Roman bad mig bevaka dig och Ava för att se till att ni mår bra.
Jag lät mig själv tro att han inte övergav oss.
Det tror jag fortfarande.
Arthur, jag vill ha ryggsäcken.
Så du tror att det som finns i väskan
kommer att ge dig svar och inte bara fler frågor?
Det är konstigt. Ser du?
Det kommer inte tillbaka.
Jag kollar upp det.
Allt är lugnt.
Är allt bra? Var är du?
Centralen, vi har en skadad vakt.
-God morgon. -Morgan. Är du och Ava okej?
Ja, vi är okej. Vad är det?
Har du nån som förföljer mig igen?
Va? Nej. Vad pratar du om?
Jag tror att någon har skuggat mig ett tag.
Det kanske inte är något.
Arthur, om du tror att du är i fara borde du ringa polisen.
Nej, det är nog ingen bra idé.
Roman var inte så förtjust i polisen.
Hur rör det Roman?
Det är det jag försöker ta reda på.
Jag menar…
Fick du reda på nåt om vad som fanns i hans ryggsäck?
Nej, inte än.
Okej, du kanske borde gömma väskan så länge,
för den Roman flyr från kanske inte vill att innehållet ska komma ut.
Hör du mig?
Ja. Jag måste sluta.
Var försiktiga.
Håll ögonen öppna.
Detsamma.
Ava och jag tog inte på oss handskar. Är det ett problem?
Bara om ni tror att ni är misstänkta för Romans försvinnande.
Knappast.
Såg inget i väskan bekant ut?
-Kommer du på nåt? -Nej.
Roman är inte så förtjust i polisen,
bra om vi kan hålla det här mellan oss.
Vi håller det mellan oss.
Tack.
Vad är det som pågår?
Vi tittar på ett gammalt fall.
Det här verkade viktigt. Jag vill ha de här två på det.
Jag fixar det här.
Och stäng dörren.
Hon kom hit förra veckan.
Har hon ett namn?
Flicka som lutar sig på vindfönstret.
Ni säger hon ofta. Vi pratar väl om en tavla?
Målad av Rembrandt 1645.
Tills i går kväll var hon här med våra andra holländska mästare.
"Det här intima porträttet fångar ett ögonblick av mänskligt uttryck."
Jag missade det, tyvärr.
Vi behöver en lista på museets anställda.
Självklart. Då borde jag ringa Foster, så att de hör det från mig.
Foster?
Linda och Greg Foster lånade ut den.
Vet du vad den är värd?
Jag tror att de betalade över 20 miljoner på auktion för några år sen.
-Du ska få listan. -Tack.
Vi är Grova brott, eller hur?
Jag ser inte något grovt brott här.
Stöld av konst ger ett straff på upp till tio år
innan åklagaren går på innehav, konspiration och inbrott.
Föredrar du en död kropp?
Nej, men saknade flickor få mindre uppmärksamhet.
Alla nyhetskanaler kommer att skriva om det här ikväll.
Chefen försöker nog förhindra att det går åt skogen.
En vakt sa att det var för mycket rök för att hon skulle se tjuven.
Den andra vakten fick ett slag i huvudet, men borde klara sig.
Så de kom in här?
Ja, och ut, så vitt vi vet.
Vi skickade det här till labbet för att testas.
Skynda på och se om vi kan få en logg
-över de senaste besökarna. -Okej.
Så tjuven gick in här, men Rembrandt-tavlan är där borta.
De flesta tjuvar föredrar att inte bryta sig igenom väggen.
Personen tog sig tid att skära ut fönstret,
kasta ner ett rep och glida ner här.
Sen går han förbi Vermeer, Caravaggio, Turner, Rubens, Delacroix
och Goya? Vet du hur mycket de är värda?
Det berättar du säkert.
Mycket mer än Rembrandt.
Om det handlade om pengar,
hade tjuven tagit det mest värdefulla han kunde.
Vår tjuv hade vetat att Goyan var den riktiga jackpotten.
De hade kanske inte kollat.
Varenda detalj var planerad.
Titta på ramen, den perfekta räta linjen längs insidan av sömmen.
Att ta bort duken krävde precision och tid.
Någon ville ha tavlan av en anledning.
Vem tjuven än var, så var det inte för pengarna.
Det var personligt.
De ville ha henne.
Sa du 22 miljoner?
Om Morgan har rätt, måste vi veta mer om tavlan
för att ta reda på vem som tagit den. Och vad deras verkliga motiv var.
Ursäkta mig.
Är det här Grova brott?
Du måste vara mr Eastman. Jag heter Wagner, vi pratade på telefon.
Kalla mig Rhys.
Rhys flög in från Mexico City i morse för att hjälpa oss återfå vår flicka.
Jag hade en ledtråd om Kahlos La Mesa Herida, men det gav inget.
Hjälpa oss hur?
Jag är specialist på att återfinna förlorad, saknad eller stulen konst.
All information finns i titeln. Så bra.
-Och du är? -Gillory jobbar hos oss som konsult.
Ja, och hon tycker att tavlan får nog med uppmärksamhet
utan att flyga hit någon.
Skickade Fosters dig?
Nej, försäkringsbolaget. Om jag kan återfinna tavlan,
kan försäkringsbolaget undvika en stor kostnad.
Bra. Vilken lättnad.
Så hela den här utredningen handlar om att spara pengar åt ett försäkringsbolag.
Det är ju fantastiskt. Jag ville bara vara säker på att ni hörde det. Fortsätt.
Morgan tror att Fosters tavla var målet
för något annat än pengar.
Det är möjligt, men enligt min erfarenhet handlar det alltid om pengar.
Inte den här gången.
Tjuvar stjäl inte mästerverk för att hänga på väggarna, ms Gillory.
Den här kanske gjorde det, mr Eastman.
Morgan och jag ska se vad Fosters kan berätta om tavlan.
Bra. Berätta för Rhys på vägen.
Ska vi?
När vi såg henne på auktionen visste vi att vi måste ha henne.
Vi hade betalat ännu mer.
Hon är ovärderlig.
Greg och jag startade en hedgefond efter college.
Vi jobbade 80 timmar i veckan i åratal.
Så när vi ens tänkte på barn,
kunde vi inte föreställa oss att jaga en bebis här och stöka till.
Så vi såg ofta flickan på tavlan som vår dotter.
Kan du komma på nån som velat stjäla från dig?
Nej. Tror du att det var personligt?
-Så varför dela henne? -Ursäkta, vad?
Ni pratar om tavlan som om den vore er dotter.
Jag hade aldrig satt min dotter på museum.
Varför har ni inte den bara för er själva?
Att låna ut ett mästerverk ökar dess synlighet och rykte.
Och dess värde. Lite tid på ett museum höjer priset.
Sälj den till högstbjudande.
Hon är inte till salu.
Min erfarenhet är att tjuvar
är både giriga och pratsamma.
Och de här mästerverken
går inte för samma pris på svarta marknaden som på en auktion.
Så tjuvarna gillar att prata med folk.
De frågar runt och allt som krävs är att en av dem ringer mig
och jag hjälper till att förhandla om att få tillbaka din vackra tjänsteflicka.
Kallar du henne tjänsteflicka?
Det är hon inte.
Ursäkta?
Hon lutar sig ut och letar efter jobb. Hon är en arbetare.
Det spekuleras i att hon kurtisan,
men troligen var hon tjänsteflicka…
En tjänsteflicka med guldfläta? Kom igen.
Se på hennes pose. Den är inte utmanande.
Det är upprörande, för hon ser ut som ett barn, men hon jobbar.
Hon begrundar livet.
-Är det viktigt för utredningen? -Nej, det är det inte.
Vad mer kan du berätta om Rembrandt?
Detaljerna om hennes historia finns här.
Flickan i fönstret har rest över hela världen.
Paris, London, Berlin. Hon har levt ett mycket mer spännande liv än jag.
Fast nu har hon säkert hamnat i någons skåpbil.
Vi får hoppas att hon fick leva ut först.
-Det här är intressant. -Har du något?
Kanske. Efter att Rembrandt målat den unga flickan 1645, sålde han den.
Vid den tidpunkten åkte den runt i några hundra år,
fanns en tid i 1600-talets Paris,
tills den köptes av en preussisk adelsman som behöll den tills han dog.
Hans familj behöll den till 1932
tills Franz von Papen upplöste Preussen.
Du sa att det var intressant.
Jag försöker bry mig om fallet.
Vilket kan rädda ett försäkringsbolag från att behöva betala ut pengar
till ett par som verkar klara sig bra.
Vart tog hon vägen sen?
Till en polsk affärsman i Kraków som hängde upp den i sitt hem.
Sen gick den från samling till samling
tills Greg och Linda betalade en förmögenhet för den.
Varför är det här viktigt?
Jag vet inte än.
Labbresultaten kom tillbaka på skärvorna vi hittade på muséet,
de testade positivt för aluminiumoxid, så jag forskade lite.
Aluminium och järnoxid skapar en
termisk reaktion, het nog att smälta glas.
Därför hittade vi inga glasskärvor under takfönstret.
Det stod också i en rapport om en annan museikupp.
För två år sen stals en Matisse från Kunsthal Museum i Rotterdam.
Aluminiumoxid hittades under muséets takfönster.
Det var nog inte vår tjuvs första raid.
Du och Daphne letar efter andra.
Hittills har vi hittat 19 kupper runt om i världen med samma tillvägagångssätt.
Alltid ett mästerverk stulet från ett galleri. Värt 10 till 30 miljoner.
Och spår av aluminiumoxid varje gång
under ett fönster eller takfönster precis som vårt.
Vet vi vem det kan vara?
Internet verkar tro det. Vissa kallar honom Jean-Baptiste.
-Är han fransman? -Nej, men hans första tavla var det.
"Den vita ankan av Jean-Baptiste Oudry."
Stulen i Paris för 12 år sen.
Säg att någon såg honom.
Bara en gång.
Han försökte stjäla en Picasso i Madrid,
men en vakt sköt honom i vänster axel och han flydde tomhänt.
-Varför hittas han inte? -För att han kanske inte existerar.
-Han kan vara en myt. -Vad menar du?
Det är imponerande,
men namnet Jean-Baptiste dyker upp vid varje olöst rån.
Tjuven tog sig in och ut utan ett spår och flydde med ännu ett mästerverk.
Det måste vara Jean-Baptiste.
Men finns han på riktigt? Kanske. Det kan vara tio olika killar.
Kolla här. Jag sökte i offentliga register.
Någon påstod sig vara Rembrandt-tavlans rättmätiga ägare.
Har vi ett namn?
Ja, en Ari Weisman, men registren är stängda.
Ari skulle vara den förste att ta saken i egna händer
-när rätten dömde mot honom. -Har vi en adress?
Ja, han verkar vara härifrån.
Kapten, jag behöver hjälp av inspektör Ozdil och Forrester ett tag.
Handlar det om det kalla fallet?
Ja.
Hörde ni?
Kan jag hjälpa till?
Nej, det är bra. Jag håller dig underrättad.
Ni kan väl ta reda på om Ari Weisman reagerar
på namnet Jean-Baptiste?
Vi ville bara ha tillbaka tavlan.
Hur gärna?
Tillräckligt för att stämma, inte stjäla.
Ursäkta, tror ni att tavlan tillhörde er?
Inte mig, min mormor.
Min far köpte den tavlan 1932.
Jag minns när han hängde upp den på väggen.
När vi alla samlades log flickan ner mot oss.
Hon kände sig alltid som en del av familjen.
Din far hade underbar smak. Det är ett speciellt verk.
En av mina favoriter.
Vi bodde i Kraków.
Min far, min mor och mina två bröder, Jakob och Samuel.
Jag var yngst.
Den enda i vår familj som överlevde.
När nazisterna kom…
…tog de allt.
Jag är så ledsen.
Vi är fortfarande här.
Jag antar att du letade i auktionskatalogerna i åratal.
Jag trodde aldrig att hon skulle hitta den, och så en dag var den till salu.
Ägarna.
De ville sälja den till oss.
För 20 miljoner dollar.
Vi har inte 20 miljoner dollar.
Vi kunde inte bevisa att den var stulen.
Är det allt?
Ari, vi måste fråga, var du i går kväll?
Jag var här med min mormor.
Jag såg ditt namn på museets besökslistor.
Du var där för ett par dagar sen.
Jag ville ta en bild och visa henne.
Har du rest utomlands de senaste åren?
Nej.
Nej, men hon ber mig ta med henne till Polen.
Hon vill besöka huset där hon växte upp.
Hon reser inte så mycket nu.
Tavlan var det närmaste hon kom att åka hem.
Snälla.
Tack.
Tack för hjälpen.
När varje föremål är märkt, fotograferat och paketerat…
Jag ber TID att börja ta ut data från hans telefon.
Förhoppningsvis hittar vi sms, samtalslistor.
Ska vi analysera ryggsäcken?
Kolla allting.
Folk kommer att börja ställa frågor.
Vad säger vi om chefen frågar vad vi gör?
Be honom prata med mig.
Vi kör ansiktsigenkänning på de här fotona.
Okej.
Okej, vi går igenom det en sista gång.
-Mamma, jag fixar det. Lita på mig. -Jag litar på dig.
Det är därför jag betalar dig extra i stället för att ha barnvakt.
Du har avvisat varenda barnvakt i Kalifornien.
Och jag skulle inte säga att du betalar mig mer.
Det är en helt rimlig lön enligt marknadsvillkoren.
Chloes rutiner har förändrats sen hon tog en tupplur.
Gör som jag säger.
Tupplur från ett till tre.
Klassisk musik på låg volym.
Till lunch får hon grillad ostmacka och mosad zucchini.
Sen kan hon leka med klossarna, om hon blir frustrerad,
distrahera henne med den sjungande giraffen.
Jag vill vara tydlig med en sak.
Hon kommer att bli frustrerad och kasta klossarna.
-Jag ska vara förberedd. -Okej, perfekt.
Vänta lite, mamma.
Jag måste gå.
Jag vet,
men jag vill veta vad polisen gör med sakerna i pappas väska.
Har de hittat nåt än?
Sånt här tar tid.
Jag vet, men kan du inte få det att gå fortare?
Kan du inte ha tålamod?
Jag gav dem hans saker av en anledning.
De kommer att hitta nåt och då
berättar jag det.
-Okej. -Okej. Tack.
Och jag är rätt säker på att giraffen är trasig, så lycka till. Hej då.
-Är det sant? Nej, mamma. -Älskar dig.
Vad jobbar du med på museet?
Jag är gallerivaktmästare.
Jag har varit vice intendent på Harbach i nästan 20 år.
Jag tar bara emot biljetter.
Jag vet inget om att tavlan blev stulen.
Har du märkt nåt ovanligt de senaste veckorna?
Kanske en besökare som dröjer sig kvar.
En person nös på en Vermeer förra veckan,
så jag visade honom Caravaggios Judith Halfernes som en varning.
Hur fick du blåmärket?
Jag sov på golvet.
Har du sett något ovanligt?
En kille hängde runt Rembrandt-tavlan för några dagar sedan.
Han såg bekant ut, som om jag sett honom förut,
men vi ser så många ansikten.
Minns du något särskilt med honom?
Han såg ut som att han var ute och sprang.
Ja, det är han.
MISSTÄNKTA
Kom igen.
Ari är en misstänkt.
Han har medel, motiv, och hans alibi vill också ha Rembrandt-tavlan.
Ja, för tavlan tillhör henne. Eller hur?
Jag säger inte emot, men…
Nej, inga men.
Familjen Weisman är offren här, inte de misstänkta.
Kan du se dig Miriam Weisman fira sig ner genom ett takfönster?
Ari är gymnast. Jag kan se honom göra det.
Alla museianställda vi har pratat med har alibin.
Morgan, vad gör du?
Jag fixar vår tavla
och korrigerar tidslinjen för att inkludera
första gången tavlan stals.
År 1939.
Varför begränsa oss till att lösa brott på 2000-talet?
Om vi hittar Den unga flickan,
borde vi återlämna den till Miriam Weisman, inte familjen Foster.
Jag måste svara.
Morgan, det är inte så enkelt.
Jag vet inte vad jag ska säga. Vi måste kunna göra nåt.
Även om vi hade rätt att lösa ett 80 år gammalt brott,
fungerar inte systemet så.
Om vi ändå kunde göra mer.
Vem var det?
Ursäkta?
Vem var det?
Du sa att tjuvar älskar att prata med folk
och ibland ringer de dig.
Var det såna som ringde?
En man ringde.
Han säger att han vet var tavlan är. Han vill diskutera det med mig.
Var?
Är du rädd att polisen ska förstöra det?
Skrämmer vi den här killen kanske vi aldrig får tillbaka tavlan.
-Då följer jag med dig. -Jag kan inte dyka upp med polisen.
Jag ser inga poliser, gör du?
Var är han?
Han är sen.
Och varför ringer han dig?
Inte för att låta odräglig, men jag är den ende som gör det jag gör.
Förlåt, försökte du att inte låta odräglig?
Vad jag förstår är du den enda som också gör det du gör.
Det är lite annorlunda, men visst.
Jag tror att vi har lite tid över.
Låt oss se hur han kom in.
-Ha det så kul. -Kom, du följer med mig.
Jag behöver dina outhärdliga talanger på taket.
POLISSTATION
Om jag bara kunde… Hallå.
Intendenten, har du en sekund?
Bara goda nyheter.
TID har fullt upp.
Det kan ta veckor att knäcka BlackBerryn,
för många telefoner.
Påminn henne om p-boten hennes mamma slapp
framför Van Nuys domstol.
Hon är skyldig mig.
Vet du skillnaden mellan goda och dåliga nyheter?
Jag körde ansiktsigenkänning på fotona i ryggsäcken.
Inget brottsregister på de som matchade:
bara p-böter, inget allvarligt.
-Och de vi inte kunde matcha? -Bara en.
BEVIS
Okej, jag tar över nu.
Visste du att det finns en tysk blöjderbytävling?
Den hålls årligen i Bayern.
Deltagarna bedöms på hastighet,
effektivitet och blöjans konstnärliga utsmyckning.
-Jag mår bra. -Sover Chloe?
Ja, vilket för mig till nästa punkt.
Eftersom jag hjälper dig att vara barnvakt…
Du får tio procent av min lön.
Okej, 20 procent.
Okej.
Jag berättar inte att du tar hennes kläder.
Så generöst av dig.
ARTHUR ELLIS TRÄDGÅRDSARKITEKT
Och om vi lovar att inte röra något?
Det funkar för mig.
Har du någonsin stulit nåt?
Inget med en proveniens, du?
Ja, jag stal en klasskamrats skor en gång i grundskolan.
Känner Scotland Yard till det?
Han förtjänade det.
Han brukade sparka Gideon på smalbenen med de skorna på rasterna.
Hade du dem i skolan?
Nej, jag donerade dem till en second hand-butik vid busshållplatsen.
Så att han kunde se dem varje gång han tittade in genom fönstret.
Ditt monster.
-Glaset reflekterar. -Vad menar du?
Takfönstren har en fönsterfilm.
Tjuven kan inte se in.
Det är riskabelt att krossa glas och inte veta vem som är där nere.
Ursäkta mig.
Vi skulle precis gå.
Vakten såg dig komma upp hit. Är du mr Eastman?
Ja, hurså?
En av mina kollegor hittade den här på framsidan.
De såg inte budbäraren.
TILL RHYS EASTMAN BRÅDSKANDE
KL. 13.00 IDAG WOODLEY PARK TA MED 500 000 DOLLAR
Så du går tillbaka till brottsplatsen själv utan poliseskort?
Ja…
Visste Karadec om det här?
Visste om vad, sir?
Museichefen ringde och sa att din partner
visade mr Eastman brottsplatsen.
Gick in under tejpen och skar av förseglingen.
Försöker du sabotera utredningen?
Du var tydlig med vad du tycker om fallet.
Jag försöker inte sabotera nåt. Jag försökte hjälpa till.
Han skulle ändå gå. Föredrar du att jag låter honom gå själv?
Ingen av er borde ha varit där.
Okej, jag förstår det. Förlåt.
Men annars hade vi inte fått det här.
Den som lämnade det här vill träffas kl. 13.00.
Det ger oss mindre än två timmar.
Är Forrester och Ozdil fortfarande här?
Funderar du på övervakning?
Ja, och vi behöver museets kameror.
Vi kanske kan se den som lämnade det här.
Borde inte Rhys leda det här?
-Varför då? -För att det är mig de vill prata med.
Bra idé. Jag skickar Morgan med dig så kan du fiffla med fler bevis.
Förlåt mig, okej?
För att jag gick till en byggnad utan ditt tillstånd först.
-Jag förstår nu att det var en dålig idé. -Dålig idé?
Vad sägs om vårdslös och uppstudsig?
Jag sa precis förlåt.
Jag vet att du inte gillar regler, men när du är på min station,
förväntar jag mig att du följer mina order.
Övar du framför spegeln?
-Morgan, lugn… -Säg inte åt mig att lugna mig.
Vi måste ta någon från SIS.
Ju fortare vi hittar platsen för mötet,
ju fortare kan vi börja övervaka.
-Rhys och jag följer efter dig. -Nej.
Kommissarie Karadec och jag tar över nu.
Våra konsulter har gjort tillräckligt.
Sparkar du mig från fallet?
Jag gick upp på ett tak!
Toppen. Familjen Foster är på väg upp. De vill ha en uppdatering.
Prata med dem. Jag väntar där nere. Gör det snabbt.
Vad är det som pågår?
Morgan. Vad tänkte du på?
Jag fattar!
Det är därför jag jobbar ensam.
Dricker du ensam?
-Jag föredrar sällskap. -Toppen.
Lycka till.
Är han inte otrolig?
Sparkar mig från fallet så att han kan följa upp en ledtråd.
Han vet hur jag jobbar. Jag gör mitt, sen blir fallen lösta.
Vad är det för fel med det?
Inget, Rhys. Det är svaret på den frågan.
Du har all rätt att vara upprörd.
Ja, för han skällde ut mig som att jag var ett barn.
Jag har barn, jag pratar inte ens med dem så.
Vad?
Pojkar, flickor, både och?
Både och. Byt inte ämne. Låt mig fortsätta.
Varför kör vi fortfarande?
Borde vi inte äta och dricka nu?
Ska jag köra fortare?
Titta på vad du kör. Vi blev just omkörda av en Subaru.
Du borde skämmas.
Var fick du tag på den här?
Våra konsulter hittade den.
Din tavla verkar inte vara skadad.
Vad händer nu?
Ska vi betala lösensumman?
Det sa jag inte, sir.
LAPD betalar aldrig lösen. Det bör ni inte heller göra.
Så vad föreslår du att vi gör?
Ska vi bara sitta här och göra ingenting?
Kommissarien, vi har väntat vid telefonen
och har inte hört nåt och nu det här?
Vem skickade detta? Har du några ledtrådar?
Vi sätter ihop ett team och ska hitta din tavla.
Och hur lång tid tar det att sätta ihop ditt team?
De samlar sig nu
och jag borde vara med dem i stället för här.
Vi vill bara ha tillbaka henne.
Jag förstår, sir. Låt oss hantera svaret.
Vi återkommer när vi vet mer.
Tack för att du höll oss informerade.
Självklart.
-Bara lite till. Tack. -Javisst.
-Det är Arthur. -Hej, Ava Sinquerra.
Hallå?
Jag ville bara ringa dig, det är en sak jag inte fick svar på
på fiket, för mamma ballade ur.
Vad tycker din mamma om att du ringer mig?
Det här samtalet har aldrig hänt.
Jag borde nog berätta så att hon inte ger mig utegångsförbud igen.
Ja, det låter klokt.
Ava, jag jobbar just nu, så…
Du sa att jag påminde dig om min pappa?
Hur var han?
Hallå?
Jag ska inte störa dig igen. Jag lovar. Jag bara…
Förlåt. Det här var ingen bra idé. Jag ska lämna dig ifred.
Nej, vänta lite.
Om du vill prata allvar om din pappa
måste vi göra det på rätt sätt.
Kanske jag, du och din mamma…
Kanske ses på fiket igen, nån gång.
Vad sägs?
Visst.
Ava, tills dess kan inte du och jag…
Roman gjorde inte alltid på det lätta sättet,
men han gjorde alltid det rätta.
Han hjälpte mig att få ordning på mitt liv
och han räddade mig mer än en gång.
Han är en bra kille.
Ava, jag måste fortsätta jobba.
-Arthur. -Ja.
Tack.
Självklart, vännen.
Är allt som det ska? Har du nåt på hjärtat?
Jag har läst om att bära runt på outtalade frustrationer är som
att bära på en tung ryggsäck.
Varje outtalad tanke lägger ännu en sten på bördan
och gör resan mycket svårare.
Hon är förvirrad, sir.
Ja, det är jag också.
Är du förvirrad?
Sir, är det något du vill berätta för mig?
Jag kan inte skydda dig om jag inte vet var du är.
Jag måste kunna hjälpa till om det går åt skogen.
Jag måste veta allt,
inte för att jag inte litar på henne,
utan för att jag gör det.
Fortfarande förvirrad?
Nej.
Bra. För detsamma gäller dig och alla andra. Förstår du?
Ja, sir.
Nästa gång du tappar humöret föreslår jag att du hittar ett annan sätt.
Varför då?
För om du inte gör det, kommer du och jag hamna i ett läge
där det definitivt går åt skogen.
Kusten är klar.
Jag börjar bara bli lite otålig.
Ingen fara. Utpressaren dyker snart upp.
Med dig, inspektören.
Otålig med mig. Varför?
Vi sitter här lugnt och stilla. Du hinner informera mig.
Informera dig om vad?
Roman Sinquerra.
Kom igen, Adam.
Tror du inte att jag märker nåt?
Vad vill du veta?
Vi har inte tid med det här. Det kommer att avslöja oss.
Eller skrämma vår utpressare.
Vi är här för tavlan, inte nån biltjuv.
Låt det vara.
Han begår ett brott. Jag…
Jag tar hand om det.
Kommissarien.
Hör du! Det är min bil.
Vad gör du? Ut ur min bil nu.
LAPD, lägg ner vapnet.
Nu. Vid dina fötter. Lägg ner vapnet nu.
Släpp det. Ner på marken.
Bra. Håll händerna där jag kan se dem.
Där är vår kille. Kom igen!
Hallå!
Flytta på dig.
-Vänta, så nu stjäl du bilen. -Det stämmer. Det är din turdag.
-Kommissarien. -Du tog min bil, sir.
Ja, jag kunde inte vänta. Han kom undan.
Jag är precis bakom dig.
Va? Stal du bilen?
Nej. Jag rekvirerade ett privat fordon i en nödsituation för att du lämnade mig.
Jag hade inget val. Jag sa åt dig att inte bråka med honom.
Han begick ett brott!
Ut ur bilen, kommissarien. Hör du mig?
Ja, jag hör dig, sir.
Stanna nu!
Stanna vid sidan av vägen.
Behöver du hjälp?
Jag fixar det.
-Det var nära ögat. -Jag vet!
Jag ska göra mitt drag!
Vilket drag? Nej!
Vi stänger in honom.
Stanna och få upp en helikopter.
Vi behöver ögon i luften.
Lyssna på mig, kommissarien!
Om vi båda hade suttit i samma bil, tror jag att vi…
Glöm det.
Han borde kanske inte få jobbet.
Intendent Solo var absolut kvalificerad.
Hur blev han befordrad?
Politik, nepotism, antar jag.
Vet du vad det kan vara? Han är lång.
Långa människor befordras snabbare. Visste du det?
Kan man inte ha konfektionssytt, vad är vitsen med att leva?
När köpte du konfektionssydda byxor sist?
Det finns nog en skräddare i London som kan dina mått utantill.
Jag gillar kläder som passar.
Jag märker det.
Tror du att du känner mig? Men accenten stör dig, va?
Du låter som om du föddes med en krocketklubba i handen.
Låt mig berätta nåt för dig.
Min far var sopåkare.
Han samlade alltid in andras skräp.
Alla barnen i skolan brukade reta mig.
De sa att de kände lukten,
men när jag gick in på ett museum
såg jag upp på samma skönhet som kungar och drottningar,
som ungen från Stevenage.
Det spelade ingen roll vem jag var.
Mona Lisa logmot mig som hon log mot alla.
Jag är fortfarande förbannad, så jag lyssnade inte,
men jag hörde sopåkaren och Mona Lisa.
Jag vet inte hur de hör ihop, men det var säkert gripande.
Det var det. Jag är glad att du inte hörde det.
Du verkar inte vara en tjej som attraheras av nån
som är så sentimental.
Vad attraheras jag av?
Jag tror att du uppskattar en utmaning.
Jag tror att du behöver nåt spännande och utmanande.
Verkligen?
Som vad?
Jag har några idéer.
Han försökte stjäla en Picasso i Madrid en gång.
Vakten sköt honom i vänster axel och han flydde tomhänt.
Jag är den enda som gör det jag gör.
Nitton kupper med samma tillvägagångssätt.
Detta är inte den första.
Det handlar alltid om pengar.
BELÖNING UTFÄSTES
Har du någonsin stulit något?
Jean-Baptiste kanske inte finns.
Han kan vara en myt. Det är ett speciellt verk, en av mina favoriter.
Jag borde svara.
Ja, vad är det?
Jag är på museet, du vill nog se det här.
Vårt fall har avslöjats.
Vem är du?
Var är den?
Jag vill ha ryggsäcken.
Översättning: Per Wiklund