Mindig macerás, ha új ember kerül a csapatba.
Én úgy emlékszem, mindenki örült, amikor csatlakoztam.
AZ ELŐZŐ RÉSZEKBEN
Esélyes voltam a kapitányi posztra.
- De végül maradok. - Nick Wagner. Az új kapitánya.
- Miért ilyen nyugodt? Utálom ezt! - Dühít. Engem illetett volna.
Bajusz nélkül iszik gyökérsört? Maga vadállat!
Felemészti a stressz. Ha akcióba kezd, és baj történik… Ő nem zsaru.
- Jól vagy? - Tiszta lövés volt. A BE tisztázni fog.
Nem a jelvényed miatt aggódom, hanem miattad.
Azt mondják, nem szívleli a hatóságokat.
Néha elfelejtem, milyen az, ha más törődik velem.
Holnap találkozunk.
- Van valami? - Megtaláltuk Romant.
- Küldök egy képet. - Ő nem Roman.
Roman megkért, hogy tartsam szemmel magát és Avát, csak hogy biztos jól vannak-e.
Elhitettem magammal, hogy sosem hagyna el.
Én hiszek benne.
- Kérem a hátizsákot! - Azt hiszi, ami a táskában van,
válaszokat fog adni, és nem újabb kérdéseket szül?
Ez fura. Látod azt?
Nem jön vissza a kép.
Megyek, megnézem.
Eddig minden tiszta.
Minden oké? Hol vagy?
Központ, megsérült egy őr!
A SZELLEM EREJE
- Jó reggelt! - Morgan, üdv! Jól vannak Avával?
Igen. Mi a helyzet?
Rákérdezek. Megint rám állított valakit?
Mi? Nem! Miről beszél?
Olyan érzésem van, mintha napok óta követnének. Talán semmiség.
Arthur, ha veszélyben érzi magát, hívja a rendőrséget!
Nem tartom jó ötletnek. Roman sem rajongott értük, rémlik?
- Mi köze ennek hozzá? - Ezt próbálom kideríteni.
Mármint…
Sikerült megtudni valamit a hátizsákjából?
Egyelőre nem.
Talán jobb lenne, ha elrejtené a táskát,
mert bárki is üldözi Romant, nem szeretné, ha kiderülne, mi van benne.
Világos?
- Igen. Hé, most mennem kell, jó? - Jól van. Legyenek óvatosak Avával!
Legyen résen!
Maga is.
Mi nem húztunk kesztyűt. Ebből baj lehet?
Csak ha szerinted közötök volt Roman eltűnéséhez.
Akkor jók vagyunk.
- Nem volt semmi ismerős a táskában? - Semmi.
Roman nem rajong a zsarukért, szóval örülnék, ha köztünk maradna.
Nem verjük nagydobra.
Köszönöm.
- Itt meg mi folyik? - Egy régi ügyet vizsgálunk felül.
Komoly ügyet kaptunk. Állítsa rá őket!
Menjetek, megoldom!
Csukd be az ajtót!
Múlt héten érkezett a lány.
Hogy hívják?
Lány az ablakban.
Gondolom, egy festményről beszélünk, igaz?
Rembrandt festette 1645-ben. Tegnap estig még itt lógott a többi holland mesterrel.
„Ez az intim portré megörökíti az emberi kifejezés legmulandóbb pillanatait.”
- Nagy kár érte. - Szükségünk lesz a dolgozók listájára.
Hogyne. Felhívom a Fosteréket, hogy tőlem tudják meg.
A Fosteréket?
- Linda és Greg Fostertől kaptuk kölcsön. - Tudja, mennyit ér?
Ha jól tudom, több mint 20 milliót fizettek érte pár éve egy aukción.
- Hozom a listát. - Köszönöm.
A Kiemelt Bűnügyeknél vagyunk, nem? Ez mitől kiemelt ügy?
Egy nagy értékű mű ellopásáért
tíz év is járhat, mielőtt még rátromfolnának a többi váddal.
Egy hulla jobb lett volna?
Nem, de a hús-vér lányok nem kapnak ekkora figyelmet.
Pedig ezzel lesz tele az esti híradó. A kapitány próbálja megelőzni a balhét.
Az egyik őr szerint akkora volt a füst, hogy nem látta a tolvajt.
A másikat fejbe vágták, de úgy tudom, rendben lesz.
- Tehát itt jött be? - Igen, és itt is távozott.
Bármi is volt ez, elküldtük bevizsgálásra.
Sürgessük meg, és szerezzünk
- látogatói listát! - Oké.
Tehát a tolvaj itt jött be, de a Rembrandtok amott vannak.
A tolvajok általában nem szoktak falat törni.
Ez az illető időt szánt arra, hogy kivágja az ablakot,
leeresszen egy kötelet, és lecsússzon ide.
Aztán meg csak úgy elsétált Vermeer, Caravaggio, Turner, Rubens, Delacroix,
és Goya mellett? Tudod te, mennyit érnek ezek a műalkotások?
- Mindjárt elmondod. - Sokkal többet, mint a Rembrandt.
Ha pénzről lett volna szó, a legértékesebb darabot viszi el.
Tudta volna, hogy ez a Goya a valódi főnyeremény.
- Talán nem nézett utána. - Minden apró részletet megtervezett.
Nézd a keretet! A belső varrás mentén tökéletesen egyenes a vágás.
A vászon eltávolítása precizitást és időt igényel.
Valaki okkal akarta ezt a festményt. A tolvajt nem a pénz érdekelte.
Ez személyes ügy volt.
Őt akarta.
Azt mondta, 22 millió?
Igen, de ha Morgannek igaza van,
jobban meg kell ismernünk, hogy rájöjjünk, ki és miért vitte el.
Elnézést! Ez a Kiemelt Bűnügyek?
Mr. Eastman! Wagner kapitány, már telefonon beszéltünk.
Kérem, szólítson Rhysnek!
Rhys Mexikóvárosból repült ide, hogy segítsen megtalálni az eltűnt lányt.
Igen, volt egy nyomom Kahlo La Mesa Herida ügyében, de nem jött be.
Hogyan segíthetne?
Műkincsvisszaszerző vagyok. Elveszett, eltűnt és ellopott műveket szerzek vissza.
A titulus mindent elmond, mi? Hasznos.
- Ki maga? - Gillory a tanácsadónk.
Igen, szerinte a festmény így is elég figyelmet kap, nem kell ideküldeni senkit.
Fosterék küldték?
Nem, a biztosító. Ha épségben vissza tudom szerezni a Rembrandtot,
talán elkerülhetik egy nagyobb összeg kifizetését.
Jó, jó. Micsoda megkönnyebbülés!
Szóval a nyomozás arról szól, hogy spóroljunk egy biztosítótársaságnak.
Szuper, ugye, fiúk? Remélem, ti is hallottátok. Folytassa!
Morgan szerint Fosterék Rembrandtját nem a pénz miatt lopták el.
Nem kizárt, de a tapasztalatom szerint mindig pénz áll a háttérben.
Ezúttal nem.
Nem azért lopnak remekműveket, hogy kitegyék a falukra, Ms. Gillory.
Talán ő igen, Mr. Eastman.
Morgannel utánajárunk, mit tudnak Fosterék a festményről.
Remek. Vigyék magukkal Rhyst!
Mehetünk?
Amint megláttuk az árverésen, tudtuk, hogy meg kell szereznünk.
Még többet is fizettünk volna érte.
Felbecsülhetetlen értékű.
Az egyetem után Greggel indítottunk egy befektetési alapot.
Évtizedeken át heti 80 órát dolgoztunk. Mire felmerült a gyerekvállalás,
már el sem tudtuk képzelni, hogy itt rohangáljon egy mindent felforgató gyerek.
Ezért gyakran úgy tekintettünk a lányra, mintha a sajátunk lenne.
- Eszükbe jut valaki, aki el akarta lopni? - Nem. Lehet, személyes volt?
- Akkor miért osztoznak rajta? - Parancsol?
Úgy beszélnek róla, mint a lányukról, de én sosem tenném ki egy múzeumba.
Miért nem tartják meg maguknak?
A mestermű kölcsönadása növeli annak ismertségét és hírnevét.
És az értékét. A múzeumban többet ér, így aztán eladhatja a legtöbbet kínálónak.
Nem eladó.
A tolvajokról két dolog mondható el: kapzsik és szószátyárok.
Ezek a remekművek kevesebbet érnek a feketepiacon, mint egy árverésen.
A tolvajok szeretnek puhatolózni. Érdeklődnek, és ha valamelyikük felhív,
segíthetek tárgyalni a bájos cselédlány visszaszerzéséről.
Cselédlánynak nevezte?
Nem is az.
Tessék?
Az ablakpárkányra támaszkodva ügyfeleket keres. Ő egy utcalány.
Sokan gondolják úgy, hogy kurtizán volt, de a legtöbben inkább cselédlányként…
Egy aranyfonatos cselédlány? Ne már!
Látja, hogyan támaszkodik? Ez meghitt, nem kihívó.
Inkább bosszantó, mert úgy néz ki, mint egy lány, de dolgozik.
Az életről elmélkedik.
- Ez fontos a nyomozáshoz? - Nem, nem az.
Mit tudnak még elmondani a Rembrandtról?
Itt van minden adat a festmény eredetéről.
A lány az ablakban az egész világot bejárta.
Párizs, London, Berlin. Sokkal izgalmasabb életet élt, mint én.
És most egy furgon hátuljában dekkol.
Reméljük, hogy előbb alaposan kiélte magát.
- Ez érdekes. - Találtál valamit?
Talán. Miután Rembrandt megfestette a lányt 1645-ben, el is adta.
Ezután évszázadokon át többször is gazdát cserélt.
A 17. századi Párizsban alig figyeltek fel rá,
mígnem egy porosz nemes megvette, és élete végéig megtartotta.
Aztán 1932-ig a családjáé volt,
amikor Franz von Papen feloszlatta a Porosz Szabadállamot.
- Azt mondtad, érdekes lesz. - Nem hoz lázba az ügy, oké?
Pénzt akarunk spórolni a biztosítónak, hogy ne kelljen
- kifizetniük egy dúsgazdag párt. - Aztán hova került?
Egy krakkói lengyel üzletemberhez, aki a családi házában függesztette ki.
Aztán gyűjteményről gyűjteményre vándorolt,
mígnem a jó öreg Greg és Linda egy vagyont fizetett érte.
Van ennek jelentősége?
Még nem tudom.
Megjöttek az eredmények a múzeum padlóján talált salakról.
Alumínium-oxidot mutattak ki, úgyhogy kutakodtam kicsit.
Az alumínium vas-oxiddal hevítve képes megolvasztani az üveget.
Ezért nem találtunk üvegszilánkokat.
Egy korábbi rablásnál is előkerült már.
Két éve elloptak egy Matisse-festményt a rotterdami Kunsthal Múzeumból.
És alumínium-oxidot találtak az üvegtető alatt.
Talán nem kezdő tolvajjal van dolgunk. Kutassatok még Daphne-val!
Eddig 19 hasonló rablást találtunk világszerte.
Mindig egy galériából lopott mestermű, mindig 10-30 milliót ér.
És akárcsak nálunk, alumínium-oxid nyomait találták az ablak vagy a tetőablak alatt.
Van már gyanúsított?
Az internet szerint igen. Egyesek Jean-Baptiste-nak hívják.
- Francia? - Nem, de az első ellopott kép az volt.
„Jean-Baptiste Oudry: A fehér kacsa.”
- 12 éve lopták el Párizsban. - Mondja, hogy látták őt!
Csak egyszer.
Öt éve megpróbált ellopni egy Picassót,
de az őr bal vállon lőtte, és üres kézzel távozott.
- Miért nem találja senki? - Talán nem létezik.
- Csak egy mítosz. - Hogy érti?
Impozáns munka, de Jean-Baptiste neve mindig előkerül,
ha egy rabló nyom nélkül bejut, és egy újabb remekművel távozik.
Csakis ő lehetett. De létezik? Talán. Vagy tíz különböző emberről van szó.
Ezt hallgassátok! Átnéztem a nyilvántartást.
Valaki pert indított, mondván, hogy övé a Rembrandt.
Tudjuk a nevét?
Ari Weisman, de a feljegyzések zárolva vannak.
Ő lépne elsőként, ha a bíróság ellene ítélne. Megvan a címe?
Igen, úgy tűnik, helyi.
Kapitány, szükségem lenne Ozdil és Forrester nyomozók segítségére!
A döglött akta miatt?
Igen.
Hallották őt!
- Segíthetek valamiben? - Megoldom. Majd értesítelek.
Derítsék ki, hogy Ari Weisman mit reagál a Jean-Baptiste névre!
- Csak vissza akartuk kapni a festményt. - Mennyire?
Csak pereltünk, nem loptuk el.
- Azt hiszi, a festmény a magáé? - Nem az enyém, a nagymamámé.
Még az apám vette azt a festmény 1932-ben.
Emlékszem a napra, amikor kitette a falra.
Amikor összegyűltünk, mindig ránk mosolygott az a lány.
Szerintem családtagnak érezte magát.
Az apjának remek ízlése volt. Nagyon különleges darab.
Az egyik kedvencem.
Krakkóban laktunk.
Apám, anyám, és a két bátyám, Jacob és Samuel.
Én voltam a legkisebb.
Az egyetlen túlélő a családunkban.
Amikor jöttek a nácik…
mindent elvittek.
Nagyon sajnálom.
Még itt vagyunk.
Gondolom, évekig böngészte az aukciós katalógusokat.
Azt hittem, sose lesz meg, aztán egy nap valaki eladásra kínálta.
A tulajdonosok.
El akarták nekünk adni.
Húszmillió dollárért.
Nincs annyi pénzünk.
Nem tudtuk bizonyítani, hogy ellopták.
Ez minden?
Ari, muszáj megkérdeznünk, hol volt tegnap este?
Itt voltam, a nagyimmal.
Láttam a nevét a múzeum látogatói között.
Pár napja járt ott.
Le akartam fotózni a nagyinak.
- Volt külföldön az elmúlt években? - Nem.
De a nagyi visszavágyik Lengyelországba. Szeretné látni a gyerekkori otthonát.
Nem sokat utazik mostanában.
Az a festmény jelentette neki az otthont.
Kérem!
Köszönöm.
Köszönöm a segítséget!
Ha minden tárgyat megjelöltünk, lefotóztunk és becsomagoltunk…
Szólok a technikusoknak, hogy nyerjék ki az adatokat. Hátha van SMS, hívásnapló.
- Anyagvizsgálat is kell? - Mindent vizsgáljanak meg.
Ennyi vizsgálat feltűnést fog kelteni.
- Mit mondjunk a kapitánynak, ha rákérdez? - Küldjétek hozzám.
Futtassuk át a képeket az arcfelismerőn!
Oké.
Oké, vegyük át utoljára!
- Megoldom. Bízz bennem! - Bízom benned.
Ezért kapod te a prémium fizut, és nem a bébiszitter.
Minden bébiszittert elutasítottál, és a prémium fizu azért erős túlzás.
A jelenlegi piaci viszonyok alapján ez egy teljesen észszerű bér.
Chloe napirendje megváltozott, mióta délután is alszik.
- Elismételnéd a kedvemért? - Szundi egytől háromig.
Halk klasszikus zene. Ebédre fél grillsajtot és cukkinipürét kap.
Utána játszhat a kockáival, és ha nyűgös lesz,
- az éneklő zsiráf elvonja a figyelmét. - Tisztázzunk valamit.
Nyűgös lesz, és azok a kockák repülni fognak.
- Megoldom. - Oké, tökéletes.
- Várj, anya! - Nem várhat? Mennem kell.
Tudom, csak az érdekelt, mihez kezdenek a zsaruk apa cuccaival.
Találtak már valamit?
- Az ilyesmi időbe telik. - Tudom, de nem sürgetnéd meg őket?
Nem lennél kicsit türelmesebb?
Okkal adtam át nekik, jó? Ha találnak valamit, szólok. Megígérem.
- Oké. - Oké. Köszönöm.
Ja, az éneklő zsiráf bekrepált, szóval sok sikert! Szia!
- Tényleg? Anya! - Szeretlek!
- Mit dolgozik a múzeumban? - Teremőr vagyok.
Csaknem húsz éve vagyok a Harbach kurátorhelyettese.
A jegyeket és a fizumat intézem. A festmény ellopásáról semmit sem tudok.
Látott mostanában valami furcsát? Mondjuk egy tébláboló látogatót?
Az egyik rátüsszentett egy Vermeerre,
ezért elrettentésül láthatta Caravaggio Judit lefejezi Holofernészt című képét.
- Hogy sérült meg az arca? - A földön aludtam.
Biztos, nem látott semmi szokatlant?
Egy fickó a Rembrandt körül legyeskedett.
Ismerősnek tűnt, mintha már láttam volna, de rengeteg arcot látok.
- Volt benne valami jellegzetes? - Olyan volt, mintha futni készült volna.
Igen, ő az.
GYANÚSÍTOTTAK ARI WEISMAN – MIRIAM WEISMAN
- Ez most komoly? - Ari is gyanúsított.
Van eszköze, indítéka, és az alibije ugyanúgy akarja a képet.
Ja, hiszen a nő a tulajdonos. Igaz?
- Egyetértek, de… - Nem, semmi de.
Itt Weismanék az áldozatok, nem pedig a gyanúsítottak.
El tudod képzelni Miriam Weismant a tetőablakon át?
Ari tornász. Belőle simán kinézem.
Eddig az összes múzeumi alkalmazottnak volt alibije.
- Morgan, mit csinálsz? - Kijavítom a nyomozótáblánkat,
és frissítem az idővonalat a festmény első ellopásának dátumával.
1939-ben.
Mert ugye miért is érnénk be csak 21. századi bűnökkel?
Ha meglesz a festmény,
Miriam Weismannek kell visszaadnunk, nem Fosteréknek.
Fel kell vennem.
- Morgan, ez nem ilyen egyszerű. - Mit akarsz? Valamit csak tehetünk.
Még ha meg is oldhatnánk egy 80 évvel ezelőtti bűntényt,
a rendszer nem így működik.
Bárcsak többet tehetnénk!
Ki volt az?
Parancsol?
Kivel beszélt?
Azt mondta, a tolvajok szószátyárok, és néha felhívják magát.
Most is ez történt?
Felhívott egy fickó. Állítólag tudja, hogy hol a festmény. Találkozni akar.
Hol?
Attól fél, ha a rendőrség közbelép, mindent elszúrnak?
Ha ráijesztünk a fickóra, talán sosem lesz meg a festmény.
- Akkor magával megyek. - Nem vihetek zsarukat.
Hol vannak itt zsaruk?
A Harbach Múzeum
Hol van már?
- Késik. - És miért is magát hívta fel?
Nem akarok nagyképűnek tűnni, de ehhez csak én értek.
Ez elég nagyképűen hangzott.
Ha jól értem, maga is egyedülálló képességekkel bír.
Ez egy kicsit más, de ja.
Úgy tűnik, van egy kis időnk.
Lássuk, hogy jutott be.
- Jó szórakozást! - Na, tartson velem!
Jól jönne a segítsége a tetőn.
11. SZÁMÚ RENDŐRŐRS
Ha megengedi… Halló?
- Hadnagy, ráér? - Csak jó híreket akarok!
A technikusok elhavazódtak.
Hobson szerint hetekbe telhet a BlackBerry feltörése. Túl sok a dolguk.
Emlékeztesd rá, hogy elintéztem az anyja parkolási bírságát a bíróságnál!
Tartozik nekem.
- Ismeritek a jó hír fogalmát? - Lefuttattam a fotókat az arcfelismerőn.
Akiket azonosítottunk, nincs priuszuk: csak pár bírság, igazoltatás, semmi extra.
- Volt, akit nem sikerült? - Egyet.
BIZONYÍTÉK
Jól van, innen átveszem.
Tudtad, hogy létezik német pelenkázóverseny?
Bajorországban rendezik évente. A gyorsaság, a hatékonyság,
és a pelenkázás művészete a fő szempont.
- Ügyes lennék. - Chloe alszik, vagy sem?
Igen, és ezzel elérkeztünk a következő témához.
Mivel segítek bébiszitterkedni, és nem rám vigyázol…
Megkapod a fizum 10%-át.
Jó, akkor a 20%-át.
Megegyeztünk.
És nem szólok anyának, hogy a ruháiban pózolsz.
De rendes vagy!
ARTHUR ELLIS KERTÉPÍTÉS
RENDŐRSÉG - LEZÁRVA
És ha nem nyúlunk semmihez?
Benne vagyok.
Lopott már valaha is?
Semmi értékeset, maga?
Igen, egyszer elloptam az osztálytársam tornacipőjét.
A Scotland Yard tud róla?
Megérdemelte.
A szünetben sípcsonton rúgta vele Gideont.
Hordta a suliban?
Nem, a buszmegálló melletti turkálónak adományoztam.
Így mindig láthatta, amikor benézett a kirakaton.
Maga szörnyeteg!
- Tükröződik az üveg. - Vagyis?
A tetőablakokon egyoldalas fólia van, vagyis a tolvaj nem láthatott be.
Elég kockázatos. Nem tudhatta, ki lesz lent, mikor betöri.
Elnézést!
Épp indultunk.
Az őr látta magukat feljönni. Maga Mr. Eastman?
- Igen, miért? - Az egyik kollégám találta a bejáratnál.
Nem látták, ki hagyta ott.
ADJÁK ÁT RHYS EASTMANNEK. SÜRGŐS.
MA 13 ÓRAKOR A WOODLEY PARKBAN HOZZON 500 000 DOLLÁRT
Egyedül, rendőri kíséret nélkül ment vissza a tetthelyre?
Nos, igen…
- Karadec nyomozó, maga tudott erről? - Miről, uram?
Most hívott a múzeum igazgatója, hogy a társa körbevezette
Mr. Eastmant a tetthelyen.
Átbújt a szalag alatt, és átvágta a pecsétet.
Szabotálni akarja a nyomozást? Világosan megmondta, mit gondol az ügyről.
Nem, nem akarom szabotálni, oké? Segíteni akartam.
Amúgy is odament volna. Hagytam volna egyedül?
Ott sem kellett volna lenniük!
Jó, ezt én is tudom. Sajnálom. De másképp lecsúsztunk volna erről.
Az illető egykor találkozna.
Kevesebb, mint két óránk van.
- Forresterék még a hadnaggyal vannak? - Megfigyelést tervez?
Igen, nézzük meg a kamerákat is! Hátha kiderül, hogy kitől érkezett.
Nem kéne ezt inkább Rhysre bízni?
- Mégis miért? - Mert velem akar beszélni.
Csodás! Morgan elkíséri, hogy újabb bizonyítékot tehessenek tönkre!
Hé, sajnálom, oké? Sajnálom, hogy az engedélye nélkül mentem be.
- Már tudom, rossz ötlet volt. - Rossz ötlet?
Inkább meggondolatlan és felháborító!
Most kértem elnézést!
Tudom, hogy nem szereti a szabályokat, de a körzetemben elvárom,
hogy engedelmeskedjen!
Ezt a tükör előtt gyakorolta?
- Morgan, nyugodj… - Ne csitítgass engem!
Kell valaki az SIS-től.
Minél hamarabb érünk a helyszínre, annál előbb kezdhetjük a megfigyelést.
- Követjük magukat. - Nem!
Karadec nyomozóval majd elintézzük. A tanácsadóink már elég kárt okoztak.
Most komolyan levesz az ügyről?
Felmásztam egy tetőre!
Nagyszerű! Fosterék úton vannak. Tudni akarják, mi van.
Beszéljen velük! Lent megvárom. Siessen!
Mi baja van?
Morgan, mit képzeltél?
Felfogtam!
Ezért dolgozom egyedül.
Egyedül is iszik?
- Azt inkább társaságban. - Szuper!
Minden jót!
Ez a fickó kész röhej!
Levesz az ügyről, hogy követhesse a nyomunkat.
Hisz ismer! Teszem a dolgom, megoldom az ügyet, igaz? Mi a baj ezzel?
Semmi, Rhys. Ez a válasz a kérdésre.
Joggal dühös.
Ja, tudom. Úgy szidott le, mint holmi kölyköt.
Még én sem beszélek így a gyerekeimmel.
Mi van?
Fiúk, lányok, mindkettő?
Mindkettő. Ne váltson témát! Hadd dühöngjek! Mi ez a lassúság?
Nem kéne már ennünk és piálnunk?
Szóval lépjek a gázra?
Egy ilyen kocsit vezet, és lehagyott minket egy Subaru! Szégyellje magát!
- Honnan szerezte? - A tanácsadóink találták.
A festmény sértetlennek tűnik.
És hogyan tovább?
- Fizessük ki a váltságdíjat? - Nem ezt mondtam, uram.
A rendőrség sem szokta, és önöknek sem javasoljuk.
Hihetetlen! Akkor mit tegyünk? Üljünk itt ölbe tett kézzel?
Nyomozó, eddig vártuk a hívást, de semmi nem történt, most meg ez?
Ki küldte ezt? Van valami nyom? Bármi?
Összeállítunk egy csapatot, hogy visszaszerezzük a festményét.
És mennyi idő összeállítani egy csapatot?
A válságszobában gyülekeznek, és nekem is ott lenne a helyem, nem itt.
Nyomozó, csak vissza akarjuk kapni a lányt.
Megértem, uram. Bízzák csak ránk! Jelentkezünk, ha többet tudunk.
Köszönjük a tájékoztatást, nyomozó!
Nincs mit.
- Még egy kicsit. Kösz, haver. - Igen, uram.
- Arthur beszél. - Üdv! Ava Sinquerra vagyok.
Halló?
Csak azért hívom, mert anyám kiborulása miatt
nem kaptam választ az étteremben.
És mit szól a mostani hívásodhoz?
Ez a hívás meg sem történt.
Habár szólnom kéne neki, nehogy megint megbüntessen.
Igen, ez bölcs döntésnek tűnik.
Nézd, Ava, épp dolgozom, szóval…
Azt mondta, az apámra emlékeztetem?
Milyen volt?
Hahó?
Megígérem, hogy nem zavarom többé. Csak…
Sajnálom. Rossz ötlet volt. Bocs, hogy zavartam.
Ne, várj egy kicsit!
Ha tényleg beszélni akarsz az apádról, akkor helyesen kell csinálnunk.
Nem is tudom, talán te, én és az anyád…
Nem is tudom. Újra összefuthatnánk abban az étteremben.
Mit szólsz hozzá?
Jó, persze.
Figyelj, Ava, addig viszont te és én, nem…
Roman nem mindig a könnyebbik utat választotta,
de mindig helyesen cselekedett.
Sokat segített abban, hogy egyenesbe jöjjek,
és hidd el, többször is megmentett.
Minden szempontból becsületes fickó.
Ava, vissza kell mennem dolgozni.
- Hé, Arthur! - Igen?
Köszönöm!
Nincs mit, szívem.
Minden rendben, nyomozó? Valami baj van?
Valahol olvastam, hogy a kimondatlan frusztrációk cipelése olyan,
mint egy nehéz hátizsák:
minden kimondatlan gondolat egy újabb kő benne,
ami megnehezíti az utazást.
Összezavarodott.
Igen, én is.
Összezavarodott?
Uram, mondani szeretne valamit?
Nem védhetem meg, ha nem tudom, hol van.
Segítenem kell, ha rosszra fordulnak a dolgok.
Mindent tudnom kell,
és nem azért, mert nem bízom benne,
hanem azért, mert igen.
Most már érti?
Igen.
Jó. Mert ugyanez vonatkozik magára, és a többiekre is. Megértette?
Igen, uram.
Ha legközelebb kibukik rá, próbáljon meg másképp hozzáállni.
Igen? És miért?
Mert máskülönben olyan helyzetbe kerülünk, ahol biztosan elfajulnak a dolgok.
Tiszta a levegő.
- Kezdem elveszíteni a türelmem. - A zsaroló hamarosan felbukkan.
Magával szemben.
Velem? Mégis miért?
Itt üldögélünk szép csendben. Jó lenne, ha végre beavatna.
Mibe avassam be?
Roman Sinquerra.
Ugyan, Adam!
Azt hiszi, nem látok dolgokat?
Mire kíváncsi?
Erre nincs időnk. Felfedné az álcánkat.
- Vagy elijeszti a zsarolót. - A festményért jöttünk, nem a tolvajért!
Hagyja annyiban!
Bűncselekményt követ el.
Elintézem.
Nyomozó!
Hé! Hé, az az én verdám!
Mit művelsz? Szállj ki a kocsimból, most!
Rendőrség, tegye le a fegyvert!
Most! A lábához, gyerünk! Tegye le a fegyvert!
Dobja le a földre!
Jól van. Lássam a kezeit!
Hé, ott az emberünk. Indulás!
Hé!
Kifelé!
- Most meg maga lopja el? - Igen. Szerencsés napra ébredt.
- Nyomozó! - Elvitte a kocsimat, uram.
Nem várhattam. Meg akart lépni.
Itt vagyok maga mögött.
Mi? Ellopta a kocsit?
Nem, uram. Lefoglaltam a járművet, mert maga otthagyott.
Muszáj voltam. Mondtam, hogy hagyja azt a fickót!
Bűncselekményt követett el!
Szálljon ki a kocsiból, nyomozó! Megértette?
Igen, megértettem, uram.
Azonnal húzódjon le!
Húzódjon le az út szélére!
Segítsek?
Majd én elintézem.
- Ez necces volt. - Tudom jól!
- Akcióba lépek! - Mi? Ne csináljon semmit!
Szorítsuk be két kocsi közé!
Álljunk félre, és küldjünk fel egy helikoptert! Kell valaki fentre.
Hallgasson rám, nyomozó!
Ha egy autóban ültünk volna, akkor…
Mindegy.
Nem neki kellett volna megkapnia a melót.
Soto hadnagy kétségkívül alkalmas rá.
- Akkor miért őt léptették elő? - Politika, nepotizmus, gondolom.
Tudja, hogy miért? Mert magas.
Tudta, hogy a magasabb embereket hamarabb előléptetik?
De ha a boltban sem talál nadrágot, minek élni?
Na persze! Mikor vett utoljára nacit egy boltban?
Tuti, van egy londoni szabó, aki fejből tudja a lábszárméretét.
Hát, szeretem a rám szabott ruhákat.
Meghiszem azt.
Azt hiszi, hogy ismer, de nem tud túllépni az akcentusomon, igaz?
Úgy beszél, mintha egy úri klubban látta volna meg a napvilágot.
Hadd meséljek magamról!
Az apám kukás volt.
Mindig mások szemetét gyűjtötte.
Mindenki rajtam röhögött a suliban. Azt mondták, érzik rajtam a szagát.
De amikor beléptem egy múzeumba,
ugyanazt láttam, amit a királyok is. Én, egy Stevenage-i kölyök.
Nem számított, ki vagyok.
A Mona Lisa pont úgy mosolygott rám, mint bárki másra.
Bevallom, még mindig dühös vagyok, és nem igazán figyeltem,
de hallottam a kukás szót és Mona Lisát.
Nem tudom, mi az összefüggés, de biztos megható volt.
Az volt. Örülök, hogy nem hallotta.
Nem olyan lánynak tűnik, aki vonzódik az érzelgős férfiakhoz.
Akkor mihez vonzódom?
Szereti a kihívásokat.
Szüksége van valami izgalmasra, ami eltereli a gondolatait.
Igazán?
Mint például?
Van pár ötletem.
Öt éve megpróbált ellopni egy Picassót,
de az őr bal vállon lőtte, és üres kézzel távozott.
Ehhez csak én értek.
- Eddig 19 rablást találtunk világszerte. - Nem kezdővel van dolgunk.
Tapasztalatom szerint minden a pénzről szól.
Lopott már valaha is? Jean-Baptiste nem is létezik.
Csak egy mítosz. Nagyon különleges darab. Az egyik kedvencem.
Fel kéne vennem.
Szia, mi a helyzet?
A múzeumban vagyok, ezt látnod kell.
Most lett igazán komoly az ügy.
Ki maga?
Hol van?
A hátizsákot akarom!
A feliratot fordította: Kocsis Bence János