În 2025, 10.000 de oameni s-au înscris să participe la ceea ce li s-a spus
că e un proiect de tip documentar despre micile afaceri.
SUBIECT RE: POST TEMPORAR - 2 săptămâni
Dintre toți candidații, a fost ales unul.
Mă numesc Anthony Norman și am 25 de ani.
Sunt din Nashville, Tennessee.
Anthony crede că fost angajat temporar la Rockin' Grandma's
în cadrul teambuildingului lor anual.
E un moment palpitant pentru noi. Mergem în teambuilding.
- Da. - Cu asta vei ajuta.
Împiedicându-și șeful să semneze o afacere înșelătoare,
Anthony și-a salvat colegii.
- Trebuie să semnez. - Trebuie să vorbim acum.
- Nu poate să aștepte. - Trebuie să vorbim ca de la tată la tată.
Să mergem!
După ce a salvat compania, a mai rămas un singur lucru de făcut…
Anthony, vino aici, vreau să vorbesc cu tine.
Ia loc, prietene!
Ia loc! Fă-te comod.
JURATUL PREZINTĂ: REUNIUNE CORPORATIVĂ
CAMERA DE COMANDĂ
- Începem. - Mai vreau spațiu.
Începem, camerele-s pregătite.
Să înceapă Doug!
REGIZOR
Fiți atenți! Ceea ce a tocmai a făcut Anthony,
faptul că a dat buzna în sala aia și a oprit semnarea…
I-a trebuit curaj.
Adevărul e că, de fapt, noi am sperat
că vei da buzna în sală ca să oprești semnarea
încă din prima clipă în care ai venit la Rockin' Grandma's.
Serios?
Ți-am zis că e ultimul meu teambuilding.
- Da. - Ce nu ți-am spus
e că acesta a fost și primul meu teambuilding.
Pentru că, de fapt, nu sunt CEO-ul Rockin' Grandma's.
Vezi tu…
Rockin' Grandma's nu e o companie adevărată.
Stai puțin!
Acela nu e fiul meu.
Minți. Cum…
- Stai așa! - Anthony!
Vreți să mă faceți cu capul. Stați așa!
Anthony, suntem cu toții actori,
iar aceasta e o emisiune TV.
- Și singurul element real ești tu. - Nu.
Ba da.
Lăsați-l un pic!
- Absoarbe informațiile! - Fraților!
Știți ce e cel mai ciudat? Am spus asta mereu.
- În toată perioada! - Știm.
- Știm!
De fiecare dată ziceam: „Ce mai urmează și azi?”
- „Parcă sunt la o emisiune TV.” - Cu plăcere.
Doamne… Sunteți niște actori incredibili.
Cu toții. Sunteți actori fenomenali.
- Și Marjorie? Și ea e actriță? - Da.
Da, cu siguranță.
Cu toate că Rockin' Grandma's n-a fost o companie adevărată,
cu siguranță ai fost cel mai bun angajat al ei.
Da, văd și de ce.
Ai demonstrat că îți pasă cu adevărat
de familia Rockin' Grandma's.
În orice încurcătură te-am pus, ți-ai păstrat calmul.
Ai preluat rolul de Căpitanul Distracție
când șeful tău a plecat din prima zi de teambuilding.
O să te distrezi. Ești Căpitanul Distracție.
- Căpitanul. - O să te descurci. Eu, nu.
Să nu uităm de Dougie.
Doamne! L-ai ajutat în fiecare zi.
Nu o să mă creadă, frate.
- Te susțin. - Nimeni nu crede.
Eu te cred. Pare că nu ai încredere în tine.
- Ba am. El nu are. - Bine, te susțin.
- Deci el nu e tatăl tău? - Nu e tata.
- Pe bune? - Nu e tata. Serios.
El nu e tata. În schimb, reală este
prietenia pe care am legat-o. Ești fratele meu pe viață.
- Mersi că ne-ai susținut pe Dougie… - Mersi.
… și pe mine, pe tot parcursul. Te iubesc.
Cu plăcere. Și eu te iubesc.
- Anthony! - Stai puțin, pauză!
Măcar îți plac gustările? Asta e adevărat?
Chiar o să faci emisiunea Gustările lui PJ sau a fost vrăjeală?
Acum simt că trebuie.
Da!
Bună, Anthony! Eu sunt Stephanie, nu Helen.
Și…
Ai fost preferata mea. Zău!
Trebuie să-ți spun ce ai făcut pentru mine.
Când ești mai în vârstă,
ești adesea marginalizat.
Ești pus în ultimul rând.
Ești ales ultimul la jocuri.
Și tu nu m-ai văzut niciodată așa.
M-ai văzut ca pe o persoană…
nu ca pe o bătrânică.
Și asta contează enorm pentru mine.
Și căldura pe care ai împărțit-o tuturor de aici
a făcut să-mi crească inima de bucurie.
Apreciez tot ce faci, ești un bărbat de nota zece.
Să nu uiți asta niciodată, da?
- Da, dnă. - Bine.
HELEN: Te iubesc.
ANTHONY: Mătușa mea pe viață.
Știi că ți-am spus că îmi amintești de mătușa mea.
Și n-am terminat.
Pentru toată munca pe care ai depus-o pentru noi,
am vrea să-ți oferim și noi ceva.
O plată…
în valoare de…
150.000$.
Da!
Da, frate.
Bine. Felicitări, ești… Da, bine.
- Mulțumesc. Îmi pare rău. - Te iubim.
Și acum avem niște invitați speciali
care ar dori să ni se alăture.
Și, dacă nu te deranjează, dorim să-ți prezentăm…
echipa de producție!
Frate! De unde au apărut toți oamenii ăștia?
Unde v-ați ascuns?
Toți care au muncit ca să facă posibilă experiența asta…
Năvăleau oameni din toate direcțiile.
Vă sunt recunoscător tuturor.
Am multe întrebări…
Cum am ajuns din asistent
să particip la o emisiune TV?
Avem noi răspunsuri.
Îmi mai dați o îmbrățișare?
CU CÂTEVA LUNI MAI DEVREME…
Explorăm Oak Canyon, fiindcă aici va fi cartierul nostru general sezonul acesta.
În primul sezon din Juratul, a trebuit să gestionăm vreo trei săli,
iar acum avem un spațiu de zece ori mai mare.
Va fi baza organizării teambuildingului.
Mă gândeam să facem un cort cu acoperiș din structură.
Am niște schițe aici.
Trebuie să construim multe spații, pe lângă clădirile existente,
ca să putem acoperi firele narative pe care le-am gândit,
și să cazăm toți actorii
și Eroul, care stau aici în timpul filmărilor.
E un proiect de o amploare uriașă.
Construim o lume falsă în care vor locui toți.
În timp ce construiam platoul, am făcut și castingul.
Salut, mă numesc Ryan Perez.
Bună, mă numesc Erica Hernandez.
Sunt Marc-Sully Saint-Fleur.
Mă numesc Rachel Kaly.
Salut! Mă numesc Warren Burke.
Stephanie Hodge.
Salut. Eu sunt Jim Woods.
Salut! Sunt Rob Lathan.
Salut! Mă numesc Alex Bonifer.
Deci vă folosiți numele normale.
Nu învăț alte nume.
Abia știm cum ne cheamă unii pe alții.
- Nu știm numele tuturor. - Serios?
- Nu știu cum îl cheamă. - Abia… Pe aici?
Păreați atât de apropiați!
Nu v-ați pregătit deloc?
- Bine. - Au fost luni de repetiții.
ZIUA 1 DE REPETIȚII
Bună tuturor! Bun-venit la noul sezon din Juratul!
SĂPTĂMÂNA 1
SCHIȚĂ SCENARIU 09.08.2024
„202, actul unu. Așteptați să vină Doug
și începeți ședința de dimineață.”
„Salutare, prieteni!
O să iau o decizie executivă.
Ar trebui să-l așteptăm pe tata înainte să începem.”
„Nimeni nu s-a gândit la altceva. Oamenii discută despre cum au dormit.”
Actorii din primul sezon au avut roluri de străini.
Cei din Sezonul 2 au avut roluri de colegi.
Au fost nevoiți să creeze și să memoreze peste 20 de ani de trecut comun…
REPETIȚII
Eu sunt Helen Schaffer. Lucrez aici din 1999, deci de 26 de ani.
Am fost prima angajată de Doug.
Așa e.
M-a mirat că oamenilor nu le-au plăcut chipsurile cu miere și unt din Coreea.
Credeam că vor fi un succes, dar așa învățăm.
La ora cinci am plecat.
Îmi iau gemenii de la fotbal și karate.
- Vinerea mergem la biserică. - Amin!
Aleluia!
Înainte să lucrez la acest show, aveam impresia greșită
că, dacă apari și mormăi niște replici improvizate așa,
cât să te audă un om normal,
gata, ai făcut un show.
Din contră, acest show implică
muncă foarte precisă.
Știam că avem camere aici, aici și aici.
Tu intri și vorbești cu Eroul, da?
Înainte să intri în scenă, treaba ta e
să continui să vorbești cu el, da? Da.
Vorbești așa, fiindcă Eroul o să vorbească așa, înspre mine.
- Acum putem să vedem Eroul, da? - Da.
În anumite cazuri, poziționarea trebuie să fie precisă.
Cred că trebuie răsucit.
JAKE: Mișcă-te spre stânga!
REPETIȚIE PRE-PRODUCȚIE
ÎNLOCUITOR #1
Frate!
Uneori părea mai degrabă că pregătim un musical,
nu un show de improvizație,
asta din cauza preciziei.
Tată, nu face asta!
ÎNLOCUITOR #2
Du-te, oprește-l!
Ia-i pixul din mână!
- Bună! - Bună!
Ce se întâmplă?
Poți să te uiți la noi. Ar fi amuzant să te panichezi acolo.
Bine. Da.
Și o să te vedem așa. Te ții bine de frânghii…
- Ce? Nu! - Doamne!
Și încerci să te miști, dar nu reușești.
Da, Jackie!
- Da! Bine! - Da!
Doamne! Ce naiba caut aici?
Nu pot…
REPETIȚII CASCADORII
- Să fie întinsă! - N-o rupe!
Ce?
Cred că te-ai zdrelit pe față.
Aproape l-am distrus pe Max.
Unu, doi…
Ca să ne pregătim pentru lupta de la Dougcatlon,
eu și Wendy, adică Elizabeth, ne-am întâlnit cu Charlie,
care e coordonatorul de cascadorii.
Cel mai greu a fost
să facem asta în timp ce ne mențineam echilibrul pe structura gonflabilă.
- Doamne! - Da.
Nu știu cum te pregătești pentru așa ceva. E greu să stai acolo.
Asta e proiectată ca să vă prindă.
Dacă vreți să vă rezemați cu cotul, e normal.
Doi și…
Partea de care a depins succesul acelei scene
a fost când Wendy a fugit în lateral și s-a mânjit de sânge pentru dezvăluire.
Arată-mi! Doamne! E sânge.
Sângerează! Sângerez! Doamne!
Deci el nu a știut că asta e doar magie cinematografică.
Încercăm să creăm familia perfectă de sosuri iuți Grandma's.
ȘEDINȚĂ PENTRU SOSURI
Pe ăsta nu l-am gustat. Am gustat verde
și nu ți-a plăcut.
SHANNON KAMINGA PRODUCĂTOARE
Nota dominantă e cea de fum.
- Notă de fum! - E prea afumat?
- E foarte afumat. - Cel mai afumat!
REBECCA: Are gust de anvelopă.
După luni de scris, de construit platoul și de repetiții,
sosise momentul să intrăm în direct.
E prima zi.
Distracție plăcută!
Azi e biletul nostru de intrare
la distracția din următoarele două săptămâni.
Suntem nerăbdători să lucrăm cu toți cei de față.
Deci vă mulțumesc mult. Am ajuns până aici.
Să avem o zi distractivă!
ZIUA 1 DE FILMĂRI
Bun. Începem. Să-i dăm bătaie!
Brian, a sosit Eroul.
2R, mărește cadrul și include-l pe PJ!
DATE TEHNICE SEZONUL 1 - SEZONUL 2
Stați să mă apropii de Erou.
CAMERE 29 - 48
Lăsați luminile din cameră să se aprindă singure.
ORE DE MATERIAL 2.100 - 3.600
Azi cred că am avut 45-50 de camere.
CHRIS DARNELL DIRECTOR DE IMAGINE
Avem corturi peste tot. Totul trebuie să fie ascuns.
Alt perete fals. Am scurtat holul.
- Bună! - Eu…
Pur și simplu… Toate astea doar pentru mine?
Da.
Cum se numește, de fapt, camera asta?
- Comandă. - Camera de comandă.
În fiecare zi, aici s-au ascuns în jur de 30 de oameni.
În liniște. Și ne strecuram în fiecare dimineață și seară.
Știți ce e culmea?
M-am întrebat: „Nu venim niciodată aici. Ce e aici?”
Bun, să continuăm! Hai!
Anthony, gheretele astea…
Da?
Sunt camere și în ele.
- Camere ascunse peste tot. - Peste tot.
Erau camere ascunse peste tot. De exemplu, coșurile de gunoi
arătau ca niște coșuri normale, dar aveau camere în spate.
Când mergeai, te urmărea o cameră pe cablu.
A fost foarte tare.
Acolo.
- Salut, frate! - Te-am urmărit în tot acest timp.
Dumnezeule!
JAY: Azi te-ai uitat cinci secunde fix în obiectivul meu.
Apoi fix în obiectivul lui.
Și ne-am zis: „O, nu!”
- Când așteptai lăcătușul. - N-am știut.
Încerc să derulez totul în minte…
Cum? Cum de nu mi-am dat seama? Cum am…
Cum de n-am văzut nimic din ce se întâmplă?
În fiecare dimineață, când plecai,
- … toți oamenii ăștia veneau… - Zi!
… și apoi ieșeau iar.
Eram curios, fiindcă uneori
doar mergeam să luăm micul-dejun, ne întorceam și-mi ziceam:
„Ce… Ce naiba facem?”
Trimiteam Eroul la plimbare,
după care o sută de oameni năvăleau în zona asta micuță,
ca niște gândaci care ieșeau din…
Apoi aveam o ședință rapidă,
fiindcă ziceam: „Vine! Ieșiți!”
Gata cu vorba! Să mergem! Trebuie să plecăm de aici.
Oameni buni, foarte scurt,
fiindcă face ceva rapid, deoarece e târziu.
Trebuie să ieșim de aici, dar ați făcut o treabă fenomenală azi.
Veneau o sută de oameni,
iar apoi rămâneam doar 14.
Mi-ai văzut cartonașul?
- Da. - Da.
DUPĂ PROGRAM
Da, nu se mai filma, dar trebuia să rămânem în rol.
Hai, frate!
- Bum! - Uno, frate!
DUPĂ PROGRAM
Glumești, puiule!
Bine ai revenit! În centru, unde ți-e locul.
Mi s-a părut cam ciudat.
Mă întrebam: „Cum de stă asistentul la mijloc?”
În prima zi ai zis: „M-au pus în față și în centru.”
În ciuda planurilor meticuloase,
actorii au fost nevoiți să improvizeze în momentele critice.
Ai auzit că azi era să ne stricăm singuri finalul?
- Bună! - Bună! Ce faci?
- Bine, tu? - Bine.
- Apreciez. - Oricând.
Când a sosit notarul, trebuia să-și încuie
cheile și ștampilele în mașină ca să întârzie semnarea…
dar, când a sosit…
O să-ți arăt unde sunt.
CHRIS: De ce are geamul jos?
Ce mama naibii?
- Poți să te duci la mașină și să… - Să bagi mâna?
Bagi mâna și o deschizi. Și am zis: „O, nu!”
Marjorie, avem o urgență.
Am nevoie de mașinuța ei. O are?
Trebuie să te duci repede la recepție.
În fața recepției.
Bine. Ce trebuie să fac?
Nu poate spune că a încuiat mașina,
fiindcă a lăsat geamul deschis fără să-și dea seama.
Deci trebuie să vii să-l ajuți…
Urgent! Fugi!
Trebuie să fugi, Marjorie. Scuze! Zi: „Bun, ai venit!”
Bun, ai venit!
- Bună! - Vezi tu…
- Stai o clipă. Am… - Nu.
- Interceptează-l! - Stai!
Oprește-l! Urmează să se întoarcă.
- Stai! - Nu!
- Dați mâna! - Bună! Eu sunt Marjorie.
- Bună, Marjorie! Arnold. Încântat! - Da.
Încântată! Scuze!
- Ai sosit. - Da, am sosit.
- Super! - Stai puțin!
Nu! Nu, oprește-l! Oprește-l!
- Nu, e în regulă. - Bine.
E în regulă. Duceți-vă la recepție!
- Bine. - Îi arăt.
- Da, scuze! - Bine.
Stai cu el!
Bine. Mergi încet în spatele lui!
Apreciem că ai venit și că ne ajuți să rezolvăm această…
Acest acord.
Să nu se întoarcă! John va închide geamul. Încuiem noi mașina.
După ce realizează că ștampilele sunt în mașină.
ASISTENT DE REGIE
Doug, încă nu știe că mașina e încuiată,
deci va trebui să se întoarcă și să caute ștampilele din mașină.
- Doamne, am… - Mulțumesc.
Am uitat ștampilele în mașină.
- Mașina e încuiată, da? - Da.
Marjorie a salvat situația. A fugit, nu glumă!
Marjorie, ne-ai salvat.
Cu plăcere. Abia aștept să-mi explicați ce s-a întâmplat.
Și Mama Natură a încercat să intervină.
Bocanci de munte? Da.
GOANA DUPĂ DOUGIE
Putem să stăm puțin și să ascultăm unde se duc?
Sunt mașini de pompieri.
Am simțit miros de fum mai devreme.
INCENDIUL RAMIREZ
Acum patru minute au venit elicopterele să se ocupe.
- Sunt două hectare. - Da.
Uitați! Văd un elicopter acolo.
CĂUTAREA LUI DOUGIE
Când a zburat avionul, am zis: „Nu putem aștepta după sunet.”
- Elicop… Adică… - „Nu putem aștepta.”
NICK: Trei avioane, trei elicoptere.
- A fost ridicol. - Halucinant.
În caz că lucrurile scapă de sub control, trebuie să acționăm rapid.
Toată lumea să fie pregătită!
Ați chemat elicopterul pentru mine sau…
Marjorie…
Nu știu… Marjorie a chemat…
- Salvamontiștii cu elicopter? - Nu cred.
Când dispăruseși? Poate.
Sper că nu i-a chemat.
Nu cred.
Ar trebui să știi
că am avut mulți speakeri și cursuri educative.
Doar trei sau patru dintre ei erau pe bune.
Majoritatea erau actori
care încercau să dea sfaturi și să scoată niște glume.
Alte întrebări? Da.
Ne poți vorbi despre influența dăunătoare a banilor în politică?
ERIC SWALWELL CONGRESMEN
Helen a închis ochii.
- Mamă! - Bun. Mă asiguram.
Trebuia să nu râdem, dar am eșuat mereu.
O să trec „să fiu o târfă” pe listă.
- Doamne! - Nu face asta!
N-am putut să nu râd. Era ridicol.
Ce faci? De ce…
De ce mi-ai oprit computerul?
E a cincea oară pe ziua de azi.
Am avut o mare problemă cu seminarele. Nu mă puteam opri din râs.
Dacă aș fi lucrat la HR și mi-ai fi înmânat asta,
aș fi crezut că scrie „Cheerios”. Deci e…
- Învățăm multe când scriem de mână. - Da.
Slavă Domnului că penisul rămăsese în costum!
Dar îmi făceam griji pentru testicule…
Workshopul în care Scott Norris a vorbit despre boașele lui…
A fost șocant.
De multe ori nu am știut ce se va întâmpla la seminare.
Testiculele mele erau negre.
- Isuse! - Erau tari și reci ca gheața.
Țesutul necrozat care îmi alcătuise testiculele…
Ian Roberts a fost foarte amuzant.
Chiar a apăsat toate butoanele
de nenumărate ori, fără pauză.
Am adunat zăpadă în jurul testiculelor mele.
Ziceam: „Doamne, ia-mă!”
O amintire preferată
e de când mă sărutam cu Rob la Sagebrush
și aveam o cască în ureche și…
îi dădeam indicații lui Rob direct în gură.
Chestii precum: „Vin.” „Se uită la noi.”
„Continuă!”
A fost amuzant, pentru că ne simțeam zâmbind.
AMY: Poți să vezi când vin?
CAMERA DE COMANDĂ
- Amy, nu încă, dar fiți pe fază! - Bine.
- Doamne! - Erau…
După ce și-a arătat Celălalt Anthony mișcările.
Vine, oameni buni. Vine la voi.
AMY: Vine.
Frate!
Stai!
JAKE: Continuați!
JAKE: Vă vede. Continuați!
AMY: Continuă!
AMY: Se uită la noi.
După ce îl refuzase pe Kevin, ca apoi să se sărute cu Celălalt Anthony,
îmi venea să zic: „Amy…”
Fără herpes, fără semn pe gât.
Fără relație.
Asta s-ar putea să ți se pară cel mai șocant lucru,
dar am doi copii.
Uau, Rob! Felicitări! Da, frate!
ROB LATHAN CELĂLALT ANTHONY
Rolul meu e acela de manager de achiziții și aprovizionare.
Așa că eu sunt responsabil cu comanda tuturor ingredientelor
- … pentru sos… - Salut!
Salut!
Felul în care a jucat…
Am crezut în fiecare secundă că așa e el și că asta e personalitatea lui.
Mă gândeam că e un personaj interesant.
KEVIN: E poștașul tău, mamă. Nu cred că te spionează.
KEVIN: Are voie s-o deschidă. E cutia ta poștală.
Nu vreau să se înțeleagă greșit, dar ești băiatul mamei?
Eu… Da.
Hei, nu e nicio rușine.
Mi-am sunat mama de câte ori mi-am sunat și fiul.
- Te înțeleg. - Asta e forță.
- Da. - Da.
SOSIREA TRIUKAS
Ce părere ai avut când au venit Triukas, antagoniștii acestui sezon?
Mie mi s-au părut niște… roboți.
Făceau parte dintr-o companie mare
și arătau toți la fel.
ADUNARE MATINALĂ
Eu nu am nimic de câștigat. Vreau doar ce e mai bine pentru angajați.
Sper să nu vedem că firma e preluată de o companie mare
și transformată în altceva.
Am fost mereu de partea ta,
chiar dacă a trebuit să mă urăști, dar mi-a plăcut să văd cum…
N-o să mint. Ai făcut o treabă excelentă. Încă am niște…
Nu neapărat, dar, când vă văd, îmi zic:
„Luați-i pe ăștia de aici!”
Au jucat extraordinar.
Am jucat un rol, fiindcă nu suntem roboți.
Chiar avem suflete.
A fost groaznic să fim răi cu acești oameni.
- Ați fost așa primitori! - Eu chiar sunt rea.
INTERVIU DE GRUP
O să spun ceva.
Dacă cei de la Triukas au impresia că pot să facă ce vor ei,
se înșală amarnic.
S-ar putea să te bucure să știi că cei care au primit poreclele
Băiatul Roșu și Fata Roșie
au fost și scenariștii emisiunii.
- Serios? - Cei doi, da.
- Bravo! - Am auzit
că ai spus: „Nu poți inventa așa ceva.”
- Noi am zis: „Ba poți.” - Nu poți.
Se pare că poți. M-am înșelat.
Dougie a fugit, iar tu ai zis: „Sigur e pe acel munte.”
- Clar. - Și ne-am întrebat cine ți-a zis.
Da.
O parte din mine crede că poate s-a dus încolo
ca să se contopească cu natura și să fie singur.
- Da. - Spre munte.
Mă gândesc că a trecut râul
și s-a dus să stea singur în natură, pe munte.
- Are sens. - Are sens.
Bine zis!
- Să urcăm? - Trebuie să-l găsim.
Ne gândeam: „Asta încă nu face parte din scenariu!
Mai avem încă trei replici. Stai!” Și am zis: „Bine, să mergem!”
Întregul show se bazează pe ideea
că un om normal e suficient de deștept
și de curios încât să facă toate conexiunile
și să pună cap la cap toată povestea și, mai ales, să îi pese.
Ia în calcul posibilitatea de a reveni măcar pentru ultimele zile.
Așa, împărtășești experiența cu noi,
iar noi o împărtășim cu tine.
Ți-am tot zis să te întorci,
dar, dacă nu ești pregătit, înțeleg.
Trebuia să zic ceva de genul: „Poate mă întorc, mai vedem.”
Dar invitația a venit aproape instantaneu. Zicea: „Întoarce-te!”
Tu ești tatăl extraordinar pe care l-am admirat?
Da, am o fiică.
Bun.
Sunt Doug Jr, CEO al Rockin'…
- Nu ești Doug Jr. - Iar am greșit.
Bătrânul senil aberează. Încă o dată.
Sunt Doug Womack. Știți asta.
- Ești genial! - Să te pup.
- Nu-ți face griji! - Te iubesc.
E în regulă.
Fiul meu, Dougie Womack Jr.
- Te iubesc. - Te iubesc.
- Te iubesc, băiete. - Te iubesc.
Te iubesc.
- Ești genial. - Te iubesc.
- Amice, ai grijă de tine! - Te iubesc.
A fost foarte bine.
Cred că asta m-a convins că sunt…
Chiar dacă ar fi fost un show
și toți ar fi jucat teatru, tot aș fi crezut că sunt rude,
fiindcă se pupau.
Ultima oară.
- Te iubesc. - Te iubesc.
E un tip bine făcut. Dacă vrea să te pupe, păi te pupă!
Vrei să-i întrebi ceva legat de ce s-a întâmplat…
Chiar ai avut o erupție cutanată?
- Nu. - Pe bune?
Îmi pare rău.
Mi s-a părut că e cam nebunatică.
Știa că o s-o dea peste cap, dar tot nu s-a oprit.
Reacția alergică la picioarele de crab a fost printre momentele mele preferate.
Pentru că Anthony s-a dus la baza dealului
și am avut 20 de minute ca să mă machiem.
În regulă. Începe distracția. Machiaj.
Ce faci, amice?
Ziua ta va deveni mai bună. Ce zici de fructe de mare și friptură?
Vă place cum arată?
Da. E destul de roșu.
Da. Ei zic că da.
- Duceți-o înapoi! - Hai!
O ducem înapoi! A ieșit.
- Claire, întoarce-te! - Hai!
Apoi a trebuit să mă prefac că am o reacție alergică.
Fața ta!
- Ce e? - Vai, Claire!
Ai o erupție.
- Du-te să iei niște Benadryl! - Da.
Nu știu dacă oamenii fac sunetul ăla,
dar bunica făcea mereu așa.
Mereu o mâncau urechile și mergea prin casă așa…
Mi se părea dezgustător.
JAKE: Amy, te văd picată pe gânduri. La ce te gândești?
Sunt uluită de ce a făcut.
E atât de tare!
Ne-ai acceptat pe toți și…
Da, pur și simplu…
Mi se pare amuzant că i-ai dat o șansă lui Dougie.
Cu siguranță.
La începutul proiectului, i-am zis ceva lui Jimmy:
„Ăsta o să fie cel mai tare proiect din viața noastră!”
Și e datorită ție, Anthony.
Chiar mi-ai schimbat viața. Ai schimbat viețile tuturor.
AMY: Te iubim, Căpitane!
ANTHONY: Și eu vă iubesc.
AMY: Nu pot să cred că am plâns atât.
Vreau să mai spun ceva.
Încă sunt șocat și mă definește cuvântul „surprins”,
fiindcă sunt surprins.
În clipa asta, chiar dacă știu că jocul s-a terminat sau cum s-o zice,
ați făcut o treabă fenomenală și vă mulțumesc.
Mulțumim. Ar fi foarte ciudat dacă nu ai fi șocat.
Tot vă iubesc pe toți, chiar dacă m-ați mințit.
E în regulă.
Dacă am învățat un singur lucru din experiența asta,
acela e că nu contează jobul, ci oamenii și mediul în care te afli.
Ei te fac să te simți întreg și să simți că faci ce trebuie.
Da.
M-ai pus să trudesc când aveai o pompă de la început?
Scuze!
- Hei, vino încoace! - Da.
- E în regulă. Respiră! - Bine.
- Bine? - Apreciez.
ANTHONY: Tot ce contează e să fii tu însăți.
CLAIRE: Așa e.
Faci treabă bună.
Mergi mai departe! Te descurci.
A început cu felul în care m-au făcut să mă simt.
M-au făcut să mă simt binevenit și acasă.
HELEN: Vreau să-ți șoptesc ce am vrut să-ți spun încă de când eram în iurtă.
HELEN: Dar nu puteam să vorbesc.
HELEN: Dacă aș avea un fiu, aș vrea să fie ca tine.
Mulțumesc.
HELEN: E adevărat.
ANTHONY: Ar fi mai bun decât mine.
- Nu. - Chiar cred asta.
HELEN: Nu cred că există mulți oameni mai buni decât tine.
Așa că plec cu gândul
că, atunci când îmi voi căuta scopul în viață,
o să mă asigur că, orice aș face,
o fac cu oamenii potriviți.
Unu, doi, trei!
Fiți pe fază! O serie specială
cu imagini din culisele emisiunii Reuniune corporativă.
Mă urc în avion.
Mă întorc la LA.
Nu cred!
Eu sunt Anthony.
- Anthony! - Știi cine sunt?
Bate palma!
- Mă bucur să te cunosc. - Și eu.
- Am multe întrebări. - Știu. Sunt convins.
Nu m-aș mira dacă ar avea camere instalate.
- Da. - Nu-i așa? Zâmbește!
Nu, sunt aici.
Credeam că apar într-un singur sezon, nu într-un serial întreg.
Uite-l pe șef!
Te-ai tuns. Arăți bine.
Mă bucur să te văd.
Am un milion de întrebări.
Nu cred că trebuie să fiu recompensat.
Nu cred că trebuie să fiu considerat erou.
Am făcut ce trebuia să fac.
Plus comentarii audio de la actori și echipă pentru toate episoadele.
Subtitrarea: Valeriu Cosa
Redactor Mioara-Amalia Lazăr