BASERET PÅ VIRKELIGE HÆNDELSER. ÆNDRET FOR DRAMATISK EFFEKT.
BRÆNDT
1. MAJ 2017
Kære kunder, hvis I bruger over €100, får I rabat i PortAventura.
-Følger din mor stadig en diæt? -Ja.
Men hun spiser for tre.
Mor, kan du høre mig?
Jeg er ved parkeringen. Signalet er dårligt.
Hallo?
Hej, tumpe.
Jeg fik kuponer til PortAventura i supermarkedet.
Jeg tænkte, at når vi først har gjort den ting,
kan vi tage en weekend der.
Giv besked.
Hvordan fandt I denne besked?
Det er en talebesked, der var sendt fra Rosas mobil.
Vi fik med besvær genoprettet den.
Hvem var den til? Hvem er "tumpe"?
Fra tidligere beskeder ved vi, hun kun brugte det om hr. Albert López.
-Hvilken dag blev beskeden sendt? -30. april.
En dag før Pedros død foreslog Rosa, at de tog i en forlystelsespark.
Efter de gjorde "den ting," selvfølgelig.
Kan "den ting" være at myrde Pedro?
Det er muligt.
Efter hun dræbte sin partner ville frk. Rosa prøve rutsjebaner.
De så Pedro som en forhindring, en plage,
intet.
Pedro sendte en besked til sine svigerforældre den dag, ikke?
Jo.
Følgende besked blev sendt, mens hans død blev planlagt.
Få timer før hans henrettelse den 1. maj, 2017.
Juan, hvordan går det?
Vi ville invitere jer til La Torre i morgen.
Vi skal spise kylling.
Det bliver sjovt. Vejret skulle blive godt.
Godmorgen.
Er vejret godt?
Meget.
-Super. -Lad os komme i gang.
-Kom nu. -Pedro.
-Vi skal ud med dine forældre. -Stop!
Stop med det der, Pedro.
-Jeg kan se noget. -Hvad kan du se?
Hvor er gazpachoen?
Noget, der begynder med S.
-Hvor er gazpachoen? -Var den ikke til mig?
Seriøst? Drak du den?
-Rattet! -Ja!
-Vi kan købe noget på vejen. -Nej, vi er sent på den.
Min tur, Pedro.
Vi har masser.
-Nej! -Jeg ser noget!
-Vi køber noget. -Nej! Vi kommer for sent!
-Jeg ser noget! -Stop så, Sofía!
Legen er slut, okay? Ud med dig.
-Nej, mor. Slip mig! -Jeg sagde "ud." Stop så.
Så er det godt. Jeg bliver her. Ring til dem.
-Hvad? -Det er ikke Sofía eller gazpacho.
Du kan ikke udstå mig!
"Jeg er træt af din rasen."
"Hvad kan jeg ellers gøre for at få din tillid?"
Det er en tidligere besked fra Rosa til Pedro. Ikke usædvanligt.
Men var de ikke det perfekte par?
Da vi fik de slettede samtaler fra telefonerne,
så vi, det var et giftigt forhold, og at det var begges skyld.
Til det sidste?
De sidste dage var der en slags våbenhvile.
Fordi Rosa ikke ville have, der var mistanke om hendes plan.
Pedro!
Undskyld.
-Jeg er lidt stresset. -Ja.
Min menstruation er sen.
-Måske er det bare det. -Jøsses.
Ikke et ord til mine forældre, okay? Eller Sofía.
Kom nu, Sofía.
Kom og hent riven.
-Se. -Hjælp med at samle bladene.
-Okay. -Sådan her.
Han har forsømt haven lidt.
Han har jo ikke haft det godt, mor.
Lad os se, om I klarer den. I virker lidt… Jeg ved ikke.
"Lidt" hvad?
Jeg vender snart tilbage til arbejdet.
Og Pedro genindsættes snart.
Hvad?
-Sagde jeg noget? -Det ved jeg ikke. Det blik der…
Jeg ved det ikke. Jeg syntes, at han så…
…mere glad ud før. Det gjorde du også.
Det går bedre, mor.
Ja.
-Vi tog til klinikken i tirsdags. -Nå. Jeg troede, det var sat i bero.
Niks.
Vi giver dig et lille barnebarn, som du vil elske.
Børn fikser alt.
Åh, kære.
Jeg kan godt se en lille køkkenhave for mig der.
-Virkelig? -Ja.
-Hvad synes du? -Mig?
-Så længe du passer den… -Okay.
Hvis hendes far opdragede hende som en prinsesse, endte hun på tronen.
-Nu overdriver du. -Tja.
Men jeg kan se et boblebad i træ for mig der.
Med de små lys rundt om?
Okay. Et boblebad. Hvad ellers?
Spørg bare, min dronning.
-Kom nu. -"Min dronning."
Noget til vores søn.
Selvfølgelig.
Din søn skal også nyde det her.
Ja.
Ja. Jeg tænkte også på… Sofía er ikke fan. En rutsjebane eller trampolin.
-Jeg er fan! -Nej. Er du? Det troede jeg ikke.
-Skønt. -Kan du lide det?
-Ja. -Det tænkte jeg nok.
SKØN FAMILIEDAG VED RODA DE BARÁ! NYDER LIVET MED FAMILIEN
De tog mange fotos den dag.
Og Rosa lagde dem op på alle sine sociale medier.
Men hvorfor?
En persons hensigter er svære at dømme.
Det var fotos af en glad familie,
som Rosa kunne bruge til sit forsvar
og undgå at blive anklaget for mordet, hun begik få timer senere.
Gid, de dage var flere.
Uden skænderier.
Vi skal stoppe med at skændes.
Hvis det viser sig, at du er…
Du bør blive på orlov, ikke?
Nej, skat.
Jeg skal tilbage på arbejde.
Ja.
Men det er jo farligt.
-Jeg mener… -Ja, Pedro, men jeg…
Jeg skal jo arbejde.
Hvorfor? Ved du ikke, hvordan man er rig, eller hvad?
Ja, "rig."
Hvad er der?
-Hvad er der galt? -Ikke noget.
Nej. Ikke "noget."
-Kom nu. Hvad er der? -Ikke noget.
Kom nu, sig det.
Hvad mener du?
-Vil du vide det? -Ja.
Arbejder jeg ikke, gør ingen.
-Helt ærligt, Rosa. -Hvad?
Tror du, jeg elsker at ligge på sofaen?
-Ingen idé. -Var suspenderingen min skyld?
-Ja, det var det. -Kom nu.
Fordi du tæskede den knægt.
-Hvad? -Du havde en kort lunte.
Fordi du gik amok.
Og så siger du "tilgiv mig," og det er ikke godt nok!
Jeg tæskede ham, fordi du gjorde mig skør! Du gjorde mig skør!
-Klart. -Pis!
Utroligt, mand. Så nu er det min skyld?
Jeg mener det. Du er fandeme 40 år gammel!
Okay? Opfør dig sådan!
Du er for ivrig efter at arbejde igen. For ivrig. Hvorfor?
Savner du Albert?
Hvad? Savner du Albert?!
Den aften, kort før kl. 22,
ringede Rosa til Albert med mobilen, hun havde brugt til det i årevis.
Den med det lyserøde cover.
Vi kender ikke den samtale.
-Hvad nu? -Det skal være i dag.
-I dag? -Jeg kan ikke mere, Albert.
Hvorfor? Er han mistænksom? Har han gjort dig noget?
Rosa.
Rosa!
Rosa, sig noget!
Jeg kan ikke mere, Albert.
Jeg kan bare ikke.
Så gør vi det i aften.
-Men hvordan? -Jeg giver ham pillerne.
-Ja, giv ham mange, så han er slået ud. -Okay. Jeg putter dem i hans mad.
-Hvornår skal jeg komme? -Ingen idé. Sent.
-Lad ingen se dig. -Klokken et?
-Nej, senere. To. -Okay, jeg kommer klokken to.
-Ring, hvis der sker noget. -Okay.
Hvis han vågner. Men på den anden. Jeg tænder den anden mobil.
Ring. Jeg har ikke det nummer.
-Skal jeg ringe og lægge på? -Okay.
Alt skal nok gå.
Okay.
-Vi ses senere. -Vi ses.
Et par dage tidligere
købte Albert en ny enhed, samme model som sin almindelige mobil,
og et kort fra et kinesisk firma.
De tog tre år at få aktiviteten fra det nummer at vide.
Det viste sig, det kun blev brugt én gang.
Mens vi gennemsøgte huset, kunne vi ikke finde Pedros medicin,
selvom hans eks Silvia sagde, at han aldrig løb tør.
MISSET OPKALD
SKAT.
Jeg troede, du var træt.
Hvad nu?
Hvad er der?
-Jeg kan ikke sove. -Kan du ikke sove?
Lad os tænke på noget rart.
Så drømmer du om det.
-Hvad er det? -En hund.
-Som vi kan lege med ved Pedros hus.
Okay. Selvom vi altid kan lege lige her i vores have.
Det er min drøm.
Okay, skat.
Godt. Luk øjnene.
Vi tror, at Pedro blev bedøvet for at gøre mordet nemmere.
Han var en stærk mand.
Hverken Rosa eller Albert viste tegn på vold efter forbrydelsen.
Skal du se tv?
Nej. Jeg er for træt.
De er tilbage.
Hvem?
Musene.
Nogen mus?
Men hvorfor tog Albert sin personlige mobil med, når han havde den anden?
Vi tror, det var en fejl.
Takket være det fandt vi ud af, at i de tidlige timer natten til 2. maj
forlod Albert sit hus i Badalona og tog til Rosa i Cubelles.
Rosa.
Jeg har det godt.
Fald i søvn.
Elsker du mig?
Selvfølgelig.
Jeg elsker også dig.
Hvordan døde Pedro?
Det ved vi ikke.
Der var nærmest kun aske tilbage.
Kriminalteknisk arbejde var næsten umuligt.
Uden de nummererede skruer og pladen i hans ryg
havde vi aldrig identificeret ham.
Derfor brændte de ham. For at fjerne beviser og hindre efterforskningen.
Men de begik fejl.
DNA-prøver viste, det var Pedros blod.
Hvordan endte det på pæren?
Blodstænkene indikerer,
at offeret sandsynligvis blev slået med en stump genstand.
Mens han sov på sofaen.
Det antager vi.
-Hvor er hans bil? -Parkeret ude på gaden.
Kom.
Lad den ligge.
Forsigtig. Lav ingen larm.
-Mor. -Spis morgenmad. Mor har travlt.
"Barnet sagde, hun knap nok sov den nat."
"Hun hørte lyde, skrig og brag. Hendes mor havde blod på sig."
Høje dommer, hvad er det?
Udtalelsen fra hendes eksmand, Javier Guerrero og frk. Puyol.
Høje dommer, det er uacceptabelt.
Han får en mindreårig til at lave en alvorlig anklage mod sin mor.
Jeg protesterer. Udtalelsen bør bortkastes.
Taget til følge.
Hvad er der, skat? Vil du ikke sove hos mormor og morfar?
Hvor er Pedro?
Han er ked af det.
Det er voksensnak. Han kommer sig over det.
Lov mig,
at når du skal sove i aften, så tænk på rare ting.
Søde skat.
Ifølge Deres rapport
udgav Rosa sig for at være Pedro, så folk troede, han var i live.
Hvem skrev hun til?
Hej, Néstor.
Hvordan går det? Pedro tager et bad.
Hans bedste ven Néstor. Hun undskyldte for ikke at ringe.
Hun undskyldte også til hans ekskone for ikke at hente deres søn.
-Skrev hun til andre? -Hans mekaniker.
NAVARRO AUTOSHOP
Jeg kan ikke få fat i dig, Pedro. Det er angående de €40.
I dag er den 2. maj. Du skulle betale mig i april.
Du ved, hvordan vi kan forblive venner. Jeg er her til klokken 13.30.
NAVARRO AUTOSHOP
Rosa sagde senere, at Pedro stormede ud af huset,
muligvis for at køre forbi værkstedet og betale de €40.
Pedros mobil bekræfter det besøg. Så blev den slukket.
Vi mener, at Rosa havde mobilen, og at hun dernæst tog hjem igen.
Albert var meget mere forsigtig den 2. maj.
Han efterlod sin mobil derhjemme. I teorien forlod han ikke Badalona.
Men overvågningskameraer modbeviste det.
Hvordan går det?
Fint, tror jeg.
Hvad er der galt?
-Ikke noget. Jeg har brug for søvn. -Klart. Alt er okay, ikke?
Skat!
Gem dig nedenunder.
-Hej. -Skat.
Sofía siger, du ikke pakkede hendes enhjørning.
Jeg sagde det.
-Hent den bare. -Jeg vil ikke gå alene, mormor.
Jeg ved ikke, hvad der er med hende. Hun er konfus.
Hvad er der, Sofía?
Har du set de fotos, jeg sendte?
-Hvilke? -De her. Fra forleden.
Først sagde Rosas far, han havde set Pedro den eftermiddag.
-Farvel, mor. -Farvel.
Han indrømmede senere at have løjet for Rosa.
Vil du have?
Pedro, skat, hvor er du?
Jeg ved, hvad vi sagde, og…
Alt er meget hårdere, end det først virkede til.
Men hvornår kommer du tilbage?
Jeg savner dig.
Pedros mobil dukker op igen efter klokken 22
i nærheden af Javier Guerreros hjem, Rosas eksmand.
Den sidste besked sendes fra den lokation.
Jeg savner også dig.
Jeg kan intet sige, for du skal ikke indblandes. Men giv mig tid.
Det skulle ligne, at Pedro og hr. Javier Guerrero skændtes,
og at skænderiet endte dødeligt.
De konfrontationer fandt faktisk sted.
De havde en historie med spænding og at pege fingre.
Han var den perfekte syndebuk. Hvor slog deres plan fejl?
Den aften var Rosas eksmand ikke hjemme
og kunne bevise det.
FOIX-RESERVOIRET
De efterlod Pedros bil og hans brændende lig ved Foix-reservoiret.
Det brændte i timevis, indtil ilden døde ud.
Den brændte bil blev spottet den 3. maj.
Men først sent den 4. maj anmeldte en forbipasserende den.
Vi begyndte efterforskningen den aften.
Mange tak for Deres arbejde, og fordi De delte det med os her i dag.
Din advokat rådgav dig vel til at godtage mit besøg,
men du ville helst ikke.
I laver noget af en optræden. Ved du godt det?
Men ingen tror på jer. I er en joke.
Jeg forstår det ikke. Altså… Hvor vover I at gøre det her…
…når det omhandler en død person.
Har du ingen skyldfølelse?
Det må flå dig indefra. Du siger det måske ikke til nogen,
men når du er alene eller sover…
Kan du overhovedet sove? Har du ikke mareridt?
Fortæl mig sandheden, Rosa.
Gør det for alle.
I det mindste vil det for os være… mindre grusomt.
Gør det for din datter.
Tænk på hende.
Lad hende se dig være ærlig og undskylde. Også til hende, for fanden.
Medmindre du vil miste hende for evigt.
Med Pedros død
ville de tiltalte cementere en makaber kærlighedspagt.
De havde svigtet hinanden før,
og denne gang skulle deres løfte være evigt.
Så kunne hr. López også få afløb for sin vrede mod hr. Rodríguez.
Han stjal hans pige foran kollegerne og ydmygede ham.
Han ville først hvile, når han var død.
Frk. Peral ville også slippe af med Pedro.
Undskyld for udtrykket, men så kolde var de angående det.
Rosa havde konkluderet, at det var gået for hurtigt med Pedro,
og at hun savnede hr. López. Ved at skaffe Pedro af vejen kunne hun få det hele.
Hun kunne spille offeret, få sin frihed og ikke blive beskyldt.
Hvis hun også fik fængslet sin eksmand,
som så kom væk fra datteren, som de kæmpede om…
…var det prikken over i'et.
Alligevel er det svært for jer at fatte, hvad de gjorde.
Derfor sidder I herovre.
Og de sidder derovre.
Hr. López, De må komme med en sidste erklæring.
Jeg vil gentage min uskyld
i henhold til Pedro Rodríguez' død.
Må han hvile i fred. Det gør mig ondt, selvom vi ikke var venner.
Og jeg havde intet med det at gøre. Jeg er her, fordi jeg var en tumpe.
Intet mere, intet mindre, høje dommer. Mange tak.
Deres tur, frk. Peral.
Rosa.
Bevar roen.
Glem ikke noget. Angående Pedro, Sofía…
Lommetørklædet.
Jeg ønsker retfærdighed.
Og at Albert får betalt for sin handling.
Tak.
"Må juryen finde Albert López Ferrer enten skyldig,
med mindst syv stemmer,
eller ikke skyldig med mindst fem stemmer
for følgende beviste handlinger."
"Overlagt mord."
Stemmer for skyld, syv.
Stemmer imod, to.
Skyldig.
"Må juryen finde Rosa María Peral Viñuela enten skyldig,
med mindst syv stemmer,
eller ikke skyldig med mindst fem stemmer
for følgende beviste handlinger."
"Overlagt mord."
Stemmer for skyld,
otte.
Stemmer imod, en.
Skyldig.
Retten er hævet.
Tillykke.
Hvad?
-Det er svært at fejre det. -Det burde du.
Inspektør.
-De gjorde det godt. -Tak.
Mange tak. Tak.
-Tak. -Vær stærk.
Men der er nuancer.
Det vigtige er, de skal i fængsel, ikke nuancerne.
Måske.
Derfor har du en succesfuld podcast, og jeg har ikke.
Utroligt.
Gå bare.
Varona.
Vi ses.
Klart.
Retten i Barcelona har dømt
Rosa Peral til 25 års fængsel og Albert López til 20
for mordet på Pedro Rodríguez, en betjent i Barcelonas politistyrke.
En jury fandt begge tiltalte skyldige i overlagt mord,
med otte stemmer for og en imod i henhold til Rosa Peral
og syv for og to imod i henhold til Albert López.
De dømte skal nu betale retssagens omkostninger
samt erstatning på €885.000 til offerets familie.
Retssagen forløb over 26 retsdage og markerede afslutningen
på en af de mest ventede sager i de senere år.
Det er ham.
Jeg går ind.
Du må være glad.
Hun er mor til mit barn, Rosamari. Hvorfor være glad?
Er hun klar?
Sofía.
Sofía! Hold da op!
Du ser så smuk ud.
Du er så smuk.
Undskyld. Jeg er bare så glad.
Du ser så anderledes ud.
Du ser godt ud.
Hvem klæder dig sådan på?
Det gør jeg.
Selvfølgelig.
Hvor er jeg fjollet.
Sig mig en ting.
Hvad skal jeg sige?
Det ved jeg ikke. Jeg ved, det går godt i skolen.
Har du set mig på tv?
De lader mig ikke se tv, når du er på.
Nå ja.
Har du en mobil?
Hvis du spørger dine bedsteforældre, giver de dig en.
Så kan vi tale sammen.
Er du glad i skolen?
Ja.
Taler de om mig?
Selvfølgelig.
Sofía.
Folk er nogle svin. Du må beskytte dig selv.
Jeg elsker dig mere end noget andet.
Det ved du, ikke? Mere end mit eget liv.
Hvorfor ville du ikke se mig i tre år?
Jeg skammede mig over, at du så mig her.
Ikke længere?
Jeg lover dig,
at vi snart er sammen.
Okay?
Retssagen var en katastrofe.
Men min advokat anker, og så kigger de på det.
Jeg kommer ud, og så er vi sammen.
Det lover jeg.
Højesteret afviste ankerne fra Albert López og Rosa Peral
og stadfæstede dommene på henholdsvis 20 og 25 år
for overlagt mord på Pedro Rodríguez.
Rosa Peral fik yderligere fem år på grund af hendes forhold til offeret.
Hun har udstået sin straf i 2042, hvor hun vil være 61 år gammel.
Tekster af: Niels M. R. Jensen