SILVER AND THE BOOK OF DREAMS
Var är jag?
Vad är det här?
Pappa?
Pappa!
Nej, pappa!
Hjälp!
Vakna. Vi är i London.
- Är allt okej? - Ja.
Den här vägen.
Okej.
Mamma!
Ni är äntligen här.
Välkomna till London. Hur var resan?
- Butter! - Vi vandrade varje dag.
Kom då.
Ni kommer att älska Ernest.
Jag har en överraskning.
Det blir jättebra.
Jag hatar hennes överraskningar.
Hej, damer. Välkomna till London.
Det här är Ernest.
Du måste vara Liv. Trevligt att träffas.
Ni är så välkomna.
- Och Mia, förstås. - Trevligt att träffas. Hej.
Vi går in, så ni får träffa de andra.
- Vilka är de andra? - Ingen aning.
- Kom, Butter. - Var är vi?
Snälla, inget kollektiv.
Vi är så glada att ni är här.
- Inte sant, Florence? - Självklart.
Får jag gå upp nu?
Ni sa en tia om jag stannade tills vi åt upp.
Min soppskål är tom.
- Betalade ni henne? - Hon är inte så social av sig.
Florence, stanna. Vill du inte lära känna tjejerna?
Otroligt.
Var är deras pappa?
Jag borde ha anat detta.
Nej, det är lugnt.
Han dog.
För fem år sen, i en olycka.
- Hur? - Florence, det räcker.
Förlåt, allihop.
- Grayson. - Han är inte ledsen. Lögnare.
Äntligen.
Hej. Jag heter Grayson.
Liv.
Mia. Trevligt att träffas.
Hej.
Okej.
Smaklig måltid.
Så ni ska bo här nu?
- Som en bonusfamilj. - Ja.
Skål för en ny början.
Skål för att ersätta pappa.
Ingen vill ersätta er pappa.
Men vi har alla rätt till lycka.
Så därför släpar du oss till ett nytt land varje år?
Förlåt för att ni kan tala fem språk.
Förlåt att jag inte vill spela lycklig familj inför främlingar.
En månad. Sen får han nog av dig.
Vi får väl se.
Förlåt.
- Florence, kan du visa... - Nej.
- Förlåt mig. - Jag behöver ingen hjälp.
Jag är så ledsen.
Det gör inget.
Badrummet är där uppe.
Nej. Det hamnade på mattan.
Låt inte Butter slicka det.
Anabel är borta av en anledning.
Kan vi ens hitta en ny jungfru?
Vänta.
- Det är min tröja. - Den är jätteskön.
Det är för farligt. Varför gav vi oss in i detta?
Ingen är en jungfru på riktigt. Anabel var ingen jungfru.
Okej, ett sista försök. Sen slutar jag. Hejdå.
Jag hatar boken.
Idag ska vi baka lite julgodis.
Lamingtons!
Exakt, och jag ska visa hur man gör.
Ska vi testa?
- Ja. Det är kokos. - Det är kokos.
- Ja. - Sockerkaka som man skär på mitten
- och sen i fyrkanter. - Ja.
- Jag drömmer ofta om honom. - Jaså?
Vad drömmer du?
Drömmarna är typ som den här videon.
Vi bakar lamingtons.
Men sen är vi i ett jättefint rött hus.
Ungefär som en stuga.
- Är jag där också? - Självklart.
Du och pappa stökar till det rejält, som vanligt.
Jag önskar att jag kunde prata med honom.
Bara en gång till.
För att säga att jag är ledsen.
Det vet han.
Här. Du får ta pappas klocka ikväll.
Hälsa från mig.
Man kan inte hälsa i drömmar.
Det vet du inte.
Okej, jag ska hälsa.
Jag hämtar nåt att dricka.
ÖPPET
Grayson.
Tur att Anabels förfäder inte bad om
att få sin aska utspridd i Nordsjön.
- Highgate-kyrkogården, av alla ställen. - Förresten är det inte så läskigt.
Jo. Kolla på det där.
- Hej, Henry. Vad säger du, Gray? - Hej, Jas.
Hej, Arthie.
Okej, familjen Scott.
Vi borde nog vänta. Är du säker? Allt ser exakt likadant ut.
- Okej. Ta det lugnt. - De ser alla läskiga ut i mörkret.
Vi måste bilda en cirkel,
och lyfta upp armarna.
Kom igen, Gray.
Nej, jag kan inte. Jag känner mig dum.
- Höj armarna, Gray. - Snälla. Vi måste få detta gjort, okej?
Visa vem som ersätter Anabel Scott i tid för halloween.
Visa...
- Vad var det? - Fan.
Det var oväntat.
Vem där?
Jäklar.
- Vem är det, Gray? - Det är en tjej.
Hej.
- Nähä? Uppenbarligen. - Det är min nya styvsyster.
Det här är sjukt konstigt.
Är det din styvsyster?
- En av dem. - Jag följde inte efter er.
Ta ett foto, det varar längre.
Hon verkar cool.
Du verkar jättekonstig.
Tycker du om henne?
Nej. Jag och hon, vi är typ...
...släkt.
Hennes mamma ligger med min pappa.
Får jag se?
Varför drömmer jag om henne?
- Som att mitt undermedvetna... - Det är hon.
Hon är den utvalda.
Utvald för vad? Berätta.
- Nej, hon är inte utvald. - Jo, det är hon.
- Jag är hundra procent säker. - Det här är bara...
Det är en slump.
Det finns ingen slump. Och är inte det din tröja?
Grabbar. "Hon" står precis här.
Ja, är inte det din tröja?
- Ja, hon tog min tröja från badrummet. - Okej.
Jag tycker att hon är söt.
Försvinn!
- Det var lite väl hårt. - Varför?
- Hon är inte verklig. - Jo, kanske.
Kanske en drömmare?
- Hur förklarar vi det här? - Jäklar.
- En drömmare? Va? - Igen?
- Vad är det som händer? - Nej.
- Skit. - Vi måste dra.
Din dröm blir en mardröm. Vi går tillbaka till drömhallen.
- Hon är inte jungfrun. - Var är din jävla dörr?
Vad är det som pågår?
- Hej. - God morgon.
Fanns det inte en grön dörr här igår?
Nej. Hurså?
- Kan du visa Mia och Liv runt i skolan? - Hur mycket?
Du kan inte få betalt för allt.
Kan vi flytta tillbaka till Paris och bo med vår riktiga mamma?
Ingen rundtur då. Jag är inte deras reseledare.
- Grayson! - Jag kommer inte, jag är sjuk.
Du får ta pappas klocka idag.
- Jag hatar första skoldagen. - Jag hatar den sista.
Det verkar vara okej här.
Allt blir bra.
Okej, vad det där nu var. Daisy?
- Ja? - Ta med henne.
Ta med mig vart?
Till fängelsehålan.
Jag skojar. Jag ska visa dig runt.
Okej, schyst.
Lycka till.
Jag heter Persephone Porter-Peregrin. Elevrådsordförande.
Okej. Grattis.
Vet du vad? Du kan kalla mig Persy. Ärligt...
Förlåt, kompis. Rösta på mig igen!
Var ska vi börja?
Matsalen eller korridorerna? Eller...
Biblioteket! Biblioteket alias hångelcentralen, kom igen.
Jag har gjort sju skolrundturer på fem år.
Kan jag bara få mitt skåpnummer?
Visst, här är det.
Här är din nyckel.
Det för otur med sig.
Ursäkta?
Skåpet. Det är vad de säger.
Det tillhörde Anabel Scott.
- Anabel Scott? - Ja.
- Konstigt. - Varför?
Det känns som att jag har hört det namnet förut.
Det kanske du har.
Det är hon.
Är hon död?
Nej, hon bara försvann.
Ingen vet var hon är, inte ens hennes bästa vänner.
Arthur, Jasper, Henry, som du kommer att älska.
- Där är hon. - Om du gillar killar.
- Det är hon. - Nå?
Det är omöjligt.
Vart ska du?
Jasper, kolla där.
- Hon försvann. - Herregud.
- Säkert att det var hon? - Hon måste vara här.
Vi drar hem till Gray sen.
Bra idé. Vi kommer att hitta henne.
Du klantade till det.
Har du nånsin drömt om nån och sen sett dem i verkligheten?
- Du är kär. Herregud... - Nej.
- Jag visste det. - Nej!
Okej, ta det lugnt. Jag bara påpekade...
Men om du drömde om nån och sen träffade dem i verkligheten
HIGHGATE KYRKOGÅRD
- är de din drömperson. - Highgate-kyrkogården.
- Du har inte bearbetat det än... - Vi ses sen!
Liv, vad gör du? Det är fel buss!
Det är den från min dröm.
Familjen Scott...
FAMILJEN SCOTT
Allt det här var i drömmen.
Det är omöjligt.
VERKLIGA DRÖMMAR
KLARDRÖMMER DU INATT? GUIDNING I KLARDRÖMMANDE
Klardrömmande.
Det är förmågan att veta att du drömmer medan du drömmer,
och att kontrollera drömmarna.
Steg ett: Utför ett verklighetstest.
Titta på din hand. Ser den annorlunda ut?
Kan du räkna fingrarna? Har nåt förändrats?
Om svaret är ja, kanske du drömmer. Men detta är ett uppenbart exempel.
Om du gräver djupare finns det mycket mer.
Ett, två, tre, fyra, fem.
Ska vi överrumpla henne så där? Allihop? Det känns konstigt.
Hon är den utvalda.
- Hon är din utvalda. - Va?
Han vill träffa Liv ensam.
Vad annars försökte du på kyrkogården?
Det var diskret...
Håll käften.
Fan.
- Vad gör du? - Bjud in henne.
Nej.
- Grayson, vi har ont om tid. - Jag vill inte blanda in Liv.
Hej.
Min kompis, Arthur, ska ha en halloweenfest i helgen.
Japp. Alla kommer att vara där.
Wow. Utom jag.
Varför? Det blir inte lika läskigt som kyrkogården.
Vilken kyrkogård?
Den där ni begravde Anabel?
Vi begravde henne inte.
Vi hackade upp henne och matade måsarna.
Herregud, Arthur, det här är... Han skojar.
Jag har ingen utklädnad, så...
Graysons tröja passar ju dig.
Ja, jag vill ha tillbaka min tröja.
Den är väldigt mysig.
Därför vill jag ha tillbaka den.
Okej, om en stund då.
- Det var väl inte så svårt? - Hon tackade inte ja.
Kom igen, Henry. Hon bjuder inte in oss.
Knäppskalle.
Ni är idioter.
Om du inte kan räkna dina fingrar, är det en dröm.
Så den här går inte att öppna?
Butter.
Pappa?
Mia, du drömmer verkligen om honom.
Du kan inte gå in där.
Du är Anabel.
Skyldig, ja.
Jag ville inte gå in.
Självklart inte.
Det är privat.
Om det du önskar är bakom dörren
behöver du bara gå på Arthurs fest, så får du träffa din pappa igen.
Butter.
Jag behöver en utklädnad.
Du gillar inte dina egna kläder, eller hur?
Jag ser väl bra ut, eller?
Jag hade på mig det där när jag slutade mellanstadiet.
- Lämna tillbaka dem efter. - Wow. Är det här Arthurs hus?
Ja, Arthur har pengar.
Hej, du har klippt dig!
Jag rakade av allt.
- Jag hämtar drinkar. Prata inte med dem. - Okej, ja, herrn. Bror.
Ohoj, sjöman.
Ohoj, Henry.
- Du ser bra ut. - Tack.
Du ser ut som en psykopat.
Tack. Visste inte att det var halloween, det var bara bra tajming.
Jaså? Var är motorsågen?
Jag lämnade den i mitt senaste offer.
Var togs detta?
Det där är Anabels mormors hus i Spanien.
Vi var där i våras.
Är hon där nu?
Jag vet ärligt talat inte.
- Liv! - Arthur.
Kul att du kunde komma.
- Är du redo? - Visst. Redo för vad?
Kom. Vi ska inte mörda dig.
Vad är det där?
- Medicin. För min migrän. - Jaså?
- Ja. - Drick vatten för omväxlings skull.
Vad fan?
- Jag ber om ursäkt. Kusinproblem. - Jag hatar dig. Var är det?
Är Persephone din kusin?
Hon är i princip hans syster.
Okej, jag kommer snart.
- Trevligt. Är vi ett band nu, eller? - Knappast.
Det är mina föräldrars studio, rör ingenting.
- Har du hört talas om Drömmarnas bok? - Nej.
Hallå, öppna dörren!
Han är förbannad.
- Ni är idioter. - Älskar dig med.
Jag sa ju att jag inte vill blanda in Liv i det här.
Jag kanske inte vill vara med i den här lilla pojkklubben.
Okej, toppen. Då går vi hem.
Nej! Hon är redan delaktig. Hon är en naturlig drömmare.
Okej, hur?
Hur är det ens möjligt?
- Jag vet inte. - Det finns ingen kopia av boken?
Tror inte det.
På midsommarafton i fjol visade Anabel oss Drömmarnas bok.
- Det är hennes släktklenod. - Okej, får jag se?
För att släppa lös dess magi, måste fyra män och en jungfru...
- En "jungfru"? Allvarligt? - Inte en oskuld.
Det är vad boken vill ha.
- En ganska sexistisk bok. - Det är det.
Fyra män och en jungfru måste slutföra spelen.
Ritualerna, om man så vill.
Vi har redan slutfört initieringsritualen.
Vi blev drömmare.
Vi...
Vi kan gå in i andra människors drömmar.
Med Anabel borta behövs en ny jungfru.
Varför är hon borta?
- Hon ignorerar oss. - Självklart.
- Hon dumpade honom. - Håll käft.
Detsamma. Jag...
- Okej. - Berätta inte allt.
"När halloween är inne uppfylls en önskan från ditt sinne."
Seriöst? Är det här ett skämt?
Kom igen, grabbar. Skrev ni det här?
Ja, det är bara dumt.
Är det här ett skämt?
Vi vet inte hur du lyckades, eller om du bara hade kul.
Som Jas sa, du är en naturlig drömmare. Lika bra att göra det officiellt.
Vad säger du?
Liv, du behöver verkligen inte.
Hon är gammal nog att bestämma själv.
Vad säger du, Silver? Är du med?
Okej, vi kör.
Ni lovade att inte mörda mig.
Slappna av. Vi behöver bara liten bloddroppe.
Okej.
Jag hatar blod. Det gör mig illamående.
- Svimma inte igen, okej? - Va? Jag har aldrig svimmat.
Okej. Enligt ritualen
måste vi skriva vår dröm på en pappersbit och bränna den.
- Vad är haken? - Det finns ingen hake.
Det finns alltid en hake.
- Ge mig pennan. - Tack.
Jasper börjar.
Okej, tack.
Vad jag drömmer om,
är att bli professionell basketspelare.
- Snyggt. - Vilken överraskning.
Du är redan toppspelare.
Grayson.
Jag drömmer om...
att bli elevrådsordförande.
En fin dröm.
- Gray som ordförande? - Lycka till.
Jag vill vara med Anabel igen.
Sorgligt.
Henry, din tur.
Min dröm...
angår inte er.
Menar du allvar?
Liv?
Min dröm är...
att få prata med min pappa igen.
Där är du.
Vi ses i din dröm.
Helvete.
Välkomna vår nya elevrådsordförande, Grayson!
Tack!
- Det här handlar inte om att vinna. - Klart han drömmer om det här.
Det handlar om att kämpa för sina drömmar. Ni förverkligade just mina!
Tack! Jag älskar er!
Det här är tungt, mannen.
Det här kommer bli så viralt.
Jag är ledsen.
Liv!
- Följ med mig. - Förlåt.
Kom nu. Skynda, innan allt går åt helvete.
- Så konstigt. - Ja, det var nära.
Vad tusan är det här för ställe?
Vi kallar det för drömhallen.
Alla drömmar möts här. Alla har sin egen dörr.
Men vi kan bara gå in om vi har på oss nåt som tillhör personen som drömmer.
Ja, vi kallar det ankare.
Varför ankare? Varför inte nycklar? De låser ju upp dörren.
- Håll tyst, ditt snille. - Vems dröm är det här?
Du kanske drömmer om mig.
Eller så drömmer du om mig.
- Vakna! Liv! - Vad?
- Liv, vakna! Vakna! - Vad?
- Liv, du kan inte göra så. - Göra vad?
- Drömmar är privata, okej? - Okej.
Du måste respektera vissa regler för att vara med.
Ingen sa nåt om regler.
Jag berättar nu, så lyssna.
Regel nummer ett är att inte snoka runt i vänners drömmar.
- Gör inte om det. - Okej.
Ta av dem.
- Vad? - Ta av dig mina kläder!
Okej.
Rör inte mina grejer.
Okej.
SE BLODMÅNEN 3 DAGAR KVAR
Är du okej?
PERSY TILL ORDFÖRANDE
Har du inte hört?
Nej.
När hände det här?
En timme sen.
Han bröt armen. Säsongen är över för honom.
Och kanske hans karriär.
Vilken mardröm. Rösta på mig!
Inatt besöker jag din dröm.
Hej, Henry. Kul att se dig här.
Det här?
Ja, jag... Tack. Jag sover alltid i...
vanliga kläder som en galen person.
Okej. Håll tyst och sov nu.
Mia, var är du?
Snokar du runt igen?
Klädde du upp dig för det här?
Nej. Gjorde du?
- Vad? Den här? - Ja.
Nej.
- Jag vill visa dig en sak. - Okej.
...vara en liten flicka när jag sover.
Är det här din dröm?
Ja. Hur visste du det?
Det är min syster Amys dröm.
- Ni är lika. - Det här kranvattnet är så gott.
Det är varm choklad, dumsnut.
- Får vi dricka varm choklad? - Ja.
Berätta inte för häxan bara.
- Jag lovar. - Vem är glasspinnen? Din pappa?
Nej, det är jag.
Jag gjorde honom åt henne, men...
Fluga är inte min stil, men Amy ville att jag skulle vara stilig.
Vad?
- Du är söt. - Du med.
Vem av er dumma ungar lämnade sitt jäkla Lego här?
- Det blir en mardröm. - Va?
- Var är dörren? - Fan.
- Det finns en annan väg ut. - Okej, hur?
Snurra. Som om vi dansar.
Om man snurrar långsamt i en dröm kommer man till en ny plats.
- Okej. Och nu då? - Nu hoppar vi.
Va?
Nej. Skämtar du? Det är för högt.
Du vill inte veta, men du måste.
Aldrig. Nej.
Att hoppa är en väg ut ur en dröm. Man vaknar innan man slår i marken.
Jag gör det inte.
Vill du stanna med min galna mamma?
Du skulle bara våga!
Ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju...
Varför räknar du?
Och varför i helvete har du skor på dig?
Kalla fötter?
Jag orkar inte med detta nu. Godnatt, Liv.
Alla är fullständigt galna här.
Det är blodmåne om två dagar.
- Vi ses sen. - Vi ses.
Din kille?
- Hej. - Hej.
Angående igår kväll...
Inget hände.
Vad menar du, inget hände?
Vi hoppade från ett enormt dockhus,
fastnade nästan i din systers dröm...
Allt är okej, Liv. Släpp det bara.
För min valfest ikväll, tänkte jag mig
du, jag och några andra på mitt favoritställe.
Jag skrev upp dig på listan. Önska mig lycka till nu.
Varför då?
Valet för elevrådsordförande börjar om tio minuter.
Lycka till.
- Har era drömmar besannats? - Nej.
Slappna av.
Vem som helst kan klå Persy.
Ta det lugnt.
Hur ser jag ut?
Som en lärarvikarie.
Det är inte sant. Titta på mig.
Han ser ut som mrs Middles. Visst?
Du ser fantastisk ut.
Ni har säkert bråttom tillbaka till lektionerna, så vi gör detta snabbt.
Rösterna är räknade.
Och vinnaren
är Grayson.
Kom upp och säg några ord.
Tack, allihop. Jag vill bara säga att det här inte handlar om att vinna.
Det handlar om att kämpa för sina drömmar och aldrig ge upp.
Vi har alla drömt tillsammans länge,
och ni gjorde precis drömmen verklig. Tack.
Tack.
Tack! Jag älskar er.
Vi älskar dig, Grayson.
Nej.
Vem fan gjorde det? Vad fan var det?
Sluta.
Vad fan!
Fy fan, det där är illa.
Bokstavligen min värsta mardröm.
Fattar inte att det verkligen hände.
Men din dröm blev sann.
Hon har inte fel. Du vann.
Herregud!
Vad fan!
Jag har brutit handen helt. Min karriär är över.
Det här är min värsta mardröm.
Tack, alla. Ha det.
- Nej, jag sover. - Grayson?
Varför knackar du ens?
Förlåt, dålig ny vana.
Att Jaspers mardröm besannades var väldigt osannolikt, eller hur?
Risken att din mardröm skulle besannas var väl typ en på miljonen?
- En på miljarden? - Vad försöker du säga?
Grayson, det här får mig att ana oråd.
Varför? Vad menar du?
Vi måste titta i boken igen.
Vi kanske hittar nåt där.
Hoppas det är värt mödan.
- Vad handlar det om? - Nåt om boken.
- Vad letar du efter? - Haken.
Det står ingenting om det.
Nu gör det det.
- Vänta, va? - Va?
- Titta. - Det var inte där förut...
Jag vet, titta.
"Er rena hängivenhet är nog.
"Ni får se när era ögon sluts i ro."
"Ögon sluts i ro."
Vi ser bara haken när vi drömmer.
"Era drömmar ska snart få liv, era mardrömmar också, i sinom tid,
"för alla måste betala ett pris."
Jag hatar boken.
- Tänk om boken lyssnar? - Jag tror inte att den hör.
Efter det här är jag inte så säker.
Fem personer, fem mardrömmar.
- Din har blivit sann. - Ja.
- Din också. - Ja, jag glömde nästan det.
Det är efter midnatt, alla kan drabbas.
Jasper eldade upp sitt papper först.
Och Grayson efter honom.
- Enligt det mönstret, vem står på tur? - Jag.
Det är jag.
Vad är din värsta mardröm?
Okej...
Min är att drunkna under is.
Jävlar.
- Jösses. - Vilken sjuk mardröm.
- Och din? - Att tappa alla tänder.
- Skitsnack. - Eller hur.
Det är allas mardröm.
Hörni, kolla Persephones dörr.
Nej!
- Vad händer? - Jag tror att den försvinner.
Har det här hänt förut?
- Nej! - Har ni sett det här förut?
Det händer.
- Vad är det här? - Arthur, vad händer?
Arthur!
- Jag fick Persephone beroende av droger. - Va?
Min värsta mardröm är att hon tar en överdos och dör.
- Helvete! - Fan.
Förlåt, jag kunde inte...
- Nej! - Persephones dörr.
Vad gör vi nu?
Vi måste hitta henne. Nu!
Jag vet nog var hon är.
Persephone!
- Persephone! - Hon är inte intresserad av dig.
Dra åt helvete!
Okej.
Persephone!
Du!
Hon andas inte!
Ring en ambulans, nu!
Persephone!
Liv? Är du okej? Vad har hänt?
Hon är död på toaletten.
Liv!
Ja, hon dog av en överdos.
Va?
"Liv Silver."
Du ser typ död ut.
Det kanske jag är snart.
Apropå det, jag läste om din pappa.
Han föll genom isen för fem år sen. Jag undrar vad som dödade honom.
Kylan?
Eller syrebrist? Var du med honom den dagen?
Vad? Jag är bara nyfiken.
- Du är sjuk. - Jag har inga problem med dig.
Kom, Butter. Duktig tjej. Liv?
Var var du hela natten? Jag var orolig.
Ja, Butter.
Du har fått brev.
Har du gråtit?
Liv, vad är det?
Persephone från skolan är död.
Va?
Det känns som om allt är mitt fel. Igen.
Nej. Kom här.
Det var inte ditt fel.
Allt blir bra.
Jag vet att smärtan just nu är ofattbar.
Persephone inspirerade oss med sin entusiasm.
- Sin förmåga... - Fattar inte.
...att alltid kämpa.
Vi måste stoppa det här.
Under de kommande veckorna och månaderna, älska och stötta varandra.
Och dag för dag kommer det att bli lättare.
Kommer det här att hjälpa oss att få, jag vet inte...
- Vem? - Plocka en kyckling, Jas.
- Är det som svart magi? - Nåt om badsalt, men jag...
Ja, som salviabuntar eller att använda fjädrar eller...
"Bli av med negativa energier, väsen,
-"onda andar och skadliga effekter..." - Ja, det är...
Rök hjälper inte mot förbannelsen.
- Vi behöver en exorcist. - Det är nåt som saknas här.
I boken?
Ja.
Det är uppenbart att en sida saknas.
"För att mardrömmarna ska vända, måste en av två saker hända."
- Och den saknas. Vem tog den? - Vem fan gjorde det?
- Anabel. - Va?
- Lever hon? - Självklart.
Vet du var hon är?
Anabel älskade sina drömmar mer än verkligheten.
Okej, än sen?
Hon kunde inte längre skilja på dröm och verklighet.
- Din poäng? - Hon försökte hoppa från en bro.
Varför då?
- Hon ville väcka sig själv. - Varför berättar du det här nu?
- Tack och lov misslyckades hon. - Ja.
- Herregud. - Hon återhämtar sig på ett mentalsjukhus.
Toppen. Så var är hon?
- Vilket sjukhus? - Jag lovade att inte säga.
Inte ens för oss?
Är du stolt över din lilla skithemlighet?
SANNING
En dålig idé, som jag sa.
Om du vet var Anabel är, och hon vet var sidan finns, så måste vi få fatt på den.
Bara så kan vi reda ut den här röran.
Vi ska inte göra ett skit, Liv. Jag ska.
- Vi följer med dig. - Nej.
- Vi kan inte lita på dig. - Jag känner Anabel bättre än nån annan.
- Hon skulle inte prata med dig. - Du har ingen aning.
Vad ska det betyda?
Inget.
Gå nu. Vad väntar du på?
De har besökstider. Jag går dit då.
Visst. Toppen.
Vi kan väl bara sitta här och slösa tid.
Förstår du att jag dör om vi inte gör det här?
Jag är inte dum. Klart jag vet.
Vill du ens bryta förbannelsen?
Menar du allvar?
Min kusin är död, din...
- Passa dig. - Varför? Är hon din tjej?
- Drogerna var inte hennes fel. - Är du helt jävla galen?
- Säg det igen! - Sluta!
- Om du kunde ta ett andetag... - Förlåt!
Rör mig inte!
Jag är på besök från Tyskland
och undrar om Anabel Scott är inlagd på ert sjukhus.
- Det är sekretessbelagd information. - Jag förstår.
Jag vill verkligen träffa henne. Kan jag komma och hälsa på?
Jag är ledsen. Du får återkomma.
Om jag bara hälsar på i två minuter,
jag svär, bara två minuter, sen går jag, jag lovar.
Jag kan tyvärr inte hjälpa dig.
"Bär det här inatt om du vill veta mer. A."
Anabel.
Hej!
Skjuts?
Nej, tack. Jag vill vara ensam.
Jag vill inte det.
Det är min natt, Liv.
Okej. Än sen?
Din värsta mardröm är att tappa dina tänder.
Boka en tid hos tandläkaren.
Jag ljög.
Snälla.
Följ med mig så berättar jag sanningen.
Okej.
Hoppa på.
- Är du okej? - Ja.
Vi är framme.
- Mormor sover där uppe. - Okej.
Dockhuset.
Så sjukt.
Så galet.
Är det du?
Det är jag.
Hon är så söt.
Är det hon?
Ja, det är det.
Min mamma.
Amys häxa. Ja.
Mormor har vårdnaden om Amy.
Hon tar bättre hand om henne än min mamma skulle kunna.
Jag älskar henne...
när hon är nykter.
När hon inte är det så...
Att hon gör Amy illa...
är en riktig mardröm.
Min värsta, för att vara exakt.
Så jag måste skydda henne inatt.
Jag hatar min mamma.
Ibland.
Det var faktiskt...
det sista jag sa till min pappa innan han dog.
Jag beklagar.
Jag började bråka med min pappa.
Jag sprang ut på sjön.
Jag minns att jag hörde isen spricka.
Sen blev det plötsligt mörkt och jag kunde inte känna min kropp.
Jag var fast under isen.
Sen tog min pappa tag i mig och drog upp mig.
Sen hörde jag hur isen brast igen.
Och plötsligt var pappa borta.
Det är inte ditt fel.
Du kunde inte ha vetat.
Du, Liv.
- Är du okej? - Jag kollar bara om det är på riktigt.
Liv.
Kom närmare.
Ta handen.
Ta den!
Oväntat?
Jag hatar den här drömmen.
Kan du inte ändra den?
Nej. De har drogat mig.
Tja, tack för inbjudan, antar jag.
Pratade Arthur med dig om sidan som fattas?
Arthur vet var sidan finns.
Vi läste om haken.
Vi läste om mardrömmarna i drömhallen.
Jag försökte prata vett i honom, men förgäves.
Han rev ut sidan så jag såg inte hur man bryter den.
Wow.
Ja.
Han fick mig att se galen ut. Ingen trodde på mig.
De säger att jag är en psykiskt skör flicka.
Eller ska jag säga "jungfru"?
Jag vet. Supersexistiskt.
Det betyder oskyldigt blod, inte oskuld.
Arthur kände till mardrömmarna.
Han visste vad som skulle hända Persephone.
Och han gjorde det ändå.
Ja.
Men varför?
Vet inte. Du måste ta reda på det.
Han berättar aldrig.
Inte medvetet.
Du menar...
Fort, du vaknar. Hitta sidan, berätta inte för nån.
De kan vara på Arthurs sida.
Hallå?
Kolla Arthurs båt.
Liv?
Mamma. Hallå!
Jag sa ju det!
- För min skull... - Bort från henne!
- Få ut den där slynan ur mitt hus! - Försvinn!
Är du okej?
Amy?
Nej. Amy!
Amy!
- Jag måste ringa polisen. - Nej!
- Vad? - Anabel sa...
Anabel?
- Pratar du seriöst om henne nu? - Ja.
Min syster är borta! Anabel är ett psykfall, okej?
- Därför hon är inlagd på Winterhouse. - Winterhouse?
- Vad? - Hur länge har du vetat det?
Arthur berättade. Det skulle vara hemligt. Det är inte vår ensak.
Okej.
- Vad mer vet du? - Va?
Planerar ni två nåt?
Du börjar låta galen, Liv.
- Som Anabel? - Jag kan inte hantera detta just nu.
Stick härifrån om du inte tänker hjälpa mig.
Jag trodde att vi skulle hjälpa varandra.
Hej, Grayson.
Henrys mardröm besannades.
Den riktiga, inte den med tänderna.
Så det är bara jag kvar.
Har du ett ankare till Arthurs drömmar?
Kan du ta med det till skolan? Jag förklarar senare.
SE BLODMÅNEN TILLSAMMANS INATT
Hej, Liv. Kommer du idag?
Hela skolan kommer. Vi ska titta tillsammans.
Jag menar, månen blir röd.
Jag vet.
Jag vet inte om jag kan.
Kom igen, det blir kul.
Är allt okej, Liv?
Liv, jag sa ju att jag inte är med på detta.
Man går inte in i en väns dröm
- utan deras vetskap. - Om han får veta är det kört.
Stick härifrån!
Dra åt helvete!
- Vilket idiot. - Lägg av, grabbar.
Arthur sa att Anabel inte vet nåt om sidan.
Självklart sa han det.
Arthur är min vän. Och jag gillar dig verkligen,
men vi har känt dig i typ fem dagar.
Kan du berätta vad det här handlar om?
Jag vet inte om jag kan lita på er fullt ut.
Det blir så. Ser du, Grayson? Det blir så. Okej.
Vi vill hjälpa dig. Vi vill bara veta vad du håller på med.
- Okej, jag behöver inte er. - Va?
- Jag behöver inte nån. - Vart ska du?
Vänta...
Använd skyddsglasögon med bunsenbrännaren.
VAD PÅGÅR BAKOM STÄNGDA DÖRRAR?
Sätt upp håret är ni snälla.
Hur är läget?
Vad gör du här, Silver?
Har du fått reda på nåt?
Hon vägrade träffa mig.
- Du börjar gå mig på nerverna! - Förlåt.
För helvete.
Okej.
Gör jag verkligen detta?
Okej.
Ja!
Var är du?
"Jungfruoffret.
"Natten då blodmånen lyser klar, när varje pris betalats av envar,
"finns bara sista offret kvar.
"Döda jungfrun i drömmens ro, så blir drömmarna ditt eviga bo.
"Men om jungfrun vänder om, och förgör boken på drömmens tomt
"stängs dörrarna, förbannelsen går bort, och alla mardrömmar vänds till hopp."
Liv!
Liv! Vad fan tror du att du håller på med?
Liv, kom tillbaka!
Jävla subba!
Fan!
Öppna!
Arthur vill offra jungfrun på blodmånenatten,
så han kan träda in i allas drömmar för evigt.
Det är vansinne. Vi kan inte låta honom lyckas.
Det gör han inte. Inte om jungfrun förstör boken först.
Jag vaknar och hämtar den.
Men vi vet inte vilken jungfru det är, jag eller du.
- Du har rätt. - Vi gör det tillsammans.
Liv!
Vakna! Liv!
- Skämtar du med mig? - Är du verklig?
Du är fan ett skämt.
- Sms:a bara... - Grayson!
- Vad?
- Okej, det här kanske låter galet. - Vad?
Jag läste sidan i Arthurs dröm.
Hur kom du in i hans dröm?
Lyssna på mig.
- Vad? - Jag litar på dig, okej?
Okej.
Om jungfrun förstör boken under blodmånen, som är inatt,
så bryts alla förbannelser.
Okej, det är ju bra.
- Ja. - Okej, vi behöver bara boken.
- Självklart har du den redan. - Ja, och jag behöver din bil.
- Du kan inte köra. - Därför behöver jag dig.
Vi åker. Kom.
Okej, låt mig få det här klart för mig.
- Vi bryter ut henne från sjukhuset... - Korrekt.
...så att jungfrurna förstör boken och häver alla mardrömmar.
- Ja. - Är det planen?
- I korta drag. - Uppfattat.
- Kan du köra fortare? - Nej, det kan jag inte.
- Håll motorn igång. - Va? Nej...
Liv, jag följer med!
Okej. Jag stannar väl här då.
Ursäkta. Kan jag hjälpa dig?
Besökstiderna är slut för idag.
Ja, jag är den nya läkaren från Berlin.
- Vad heter du? - Dr Franka Stein.
Frankenstein?
Jag antar att du är här för att träffa... Dracula?
Det här är ett sjukhus. Du måste gå härifrån.
Okej.
Jag måste få ut en patient.
Annars offras jag i en sjuk blodritual inatt,
och min värsta mardröm besannas.
Okej, jag ska hämta en läkare åt dig.
Varsågod och sätt dig där borta.
- Tack så mycket. - Inga problem.
Anabel...
- Jag hittade dig. - Herregud.
Du är min hjälte.
Vi måste skynda oss.
Visa mig boken.
- Drick lite. - Tack.
Kom igen!
Fan också. Vad gör de här?
Hon listade ut allt.
Du kan inte lita på dem.
- Om hon och Anabel flyr är det kört. - Jag vet.
Vi måste härifrån.
Vi tar bakdörren.
Vi testar Arthurs bil.
Nyckeln sitter i.
- Nu dödar han definitivt oss båda. - Kanske.
Liv!
Kör!
Anabel?
Anabel!
Herregud! Grayson!
Stanna bilen.
Sakta ner. Vi kommer att dö.
Inte vi, bara du.
Va?
Du måste dö inatt. Jag beklagar.
Är det här en dröm?
Det är din dröm, för att vara exakt.
- När somnade jag? - För ett bra tag sen.
Jag drogade dig på mitt rum.
Vattnet! Din skitstövel!
Vårda ditt språk.
- Du gömde sidan i Arthurs dröm... - Det tog ett tag.
Jag behövde bara försvinna
så att grabbarna skulle börja leta efter en ny jungfru.
Om du krockar kommer du också att dö.
Nej. Du ersatte mig som jungfru.
Jag kommer bara att vakna.
Vet du vad? Du är helt jävla galen.
Nej. Var är den?
Vad gör du, Liv?
Du dör inatt ändå, vaken eller sovande.
Det är ju din mardröm.
Jag ser gärna på när du dör.
Jag kan reglerna. Om jag hoppar i en dröm
vaknar jag innan jag slår i marken och dör inte.
Men du är jungfrun.
Du kanske dör denna speciella natt.
Du bluffar.
Om du inte vill att jag ska hoppa, så är det rätt sak att göra.
Du glömmer nåt.
Mitt ankare hjälper dig inte när jag är vaken.
Det tillhör inte bara dig.
Om du inte kliver ner
ska jag tortera din söta syster i hennes drömmar tills hon dör.
Vill du ha den här?
Okej, jag kommer.
- Hjälp! - Liv!
- Grayson! Jag är här. - Vad hände?
Hon drogade mig.
Hej! Herregud.
Herregud.
- Är du okej? - Ja.
Okej.
Anabel ska gå in i Mias dröm. Vi måste hitta henne.
- Jag sms:ar de andra. - Okej.
Varför snöar det? Det snöar aldrig den här tiden på året.
Min mardröm besannas.
Det börjar. Månen färgas röd.
Kom.
- Allt kommer att bli bra. - Jag ringer de andra.
- Herrejävlar! - Är du okej?
- Du ser ut som skit, men du lever. - Ja, än så länge.
- Kom igen. - Det är en speciell kväll.
En total månförmörkelse är ett sällsynt fenomen.
- Den varar bara i några minuter. - Mia!
- Har du sett Mia? - Hon gick upp på taket.
Var hon ensam?
Nej. Det var nån med henne.
Anabel. Okej, kom.
Är det här Mias väska?
- Ja, hon sa att hon behövde hjälp... - Tack.
- Anabel! - Mia!
- Mia!
- Hon är inte här. - De är i närheten.
- Jag väcker henne inifrån. - De är här nånstans.
Du måste knocka mig.
Det är för farligt. Anabel är galen.
Jag har Mias ankare.
Det är det enda sättet.
Allt ordnar sig. Men utifall...
Jag gillar dig verkligen.
Jag gillar dig med.
Knocka mig nu.
Jag menar det.
Jag tänker inte slå dig...
Mia.
Mia, var är du?
Mia, var är din dörr?
Var är din dörr?
Mia!
- Mer grädde eller marmelad? - Marmelad. Kom igen.
Vi måste ta mycket.
- Mycket. - Utmärkt.
Vi behöver inte marmelad. Bra.
Hej, Liv.
Hej, älskling.
Är du arg på mig än, Liv?
Nej.
Inte ett dugg.
Bra. Då så... Kom igen, tillbaka till arbetet.
Pappa.
Ja, vad är det?
Förlåt.
Liv, det är okej.
Det är okej.
Alla familjer bråkar ibland.
Okej?
Det betyder att vi bryr oss.
Liv.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig, pappa.
Jag vet.
Kom igen.
Nu jobbar vi på.
Liv?
Jag fryser.
Jag fryser så mycket.
Mia!
Mia, vakna!
Hon kan inte. Jag drogade henne.
Därför är hennes dröm frusen.
Du klarar dig.
Solen skiner i dina drömmar.
Snälla, Anabel. Sluta.
Du klarar dig.
Du måste dö för mig först.
Vi ses på isen.
Hej då, pappa.
Om jag offrar mig själv, förstör du då boken och låter Mia gå?
Så fort jungfrun har offrats behöver jag inte boken längre.
Överenskommet.
I ett annat liv vore vi vänner.
Men det blir en av oss.
Det är inte personligt.
Inte det här heller.
Anabel!
Anabel, följ mig!
Hoppa!
Liv?
Varför slog du så hårt?
Hon bad dig och du vägrade.
Jag ville inte slå henne med ett rör!
Jag hamnar i fängelse.
- Månen... - Jag är så ledsen.
Blodmånen är förbi.
Är du oskadd?
- Var är Mia? - Vi hittade henne.
- Kom nu. Vi går. - Lugn. Du är okej.
Kom igen!
- Mia! - Liv!
Hon mår bra. Hon vaknade nyss.
- Hur mår du? - Hon är omtöcknad, men okej.
- Är hon okej? - Var är Anabel?
- Är du okej? - Anabel.
- Jag ringde ambulansen. - Är Liv okej?
- Herrejävlar. - Liv är okej. Grayson knockade henne.
- Följ mitt finger. - Någon var tvungen.
Vad var det för äcklig dricka?
- Anabel. - Allt är så sjukt.
Vad hände med boken? Titta!
- Boken är helt förstörd. - Va?
- Titta! - Vart tog allt vägen?
- Så sjukt. - Jas.
- Får jag se? - Vad?
- Är det jag eller är din arm helt okej? - Va?
- Gör det ont? - Jösses...
Den är bra.
Om det funkade, var är Persephone?
- Det funkade. - Det funkade.
Hejdå, Anabel.
Vad stirrar vi på?
Persephone.
- Vad i helvete? - Låt mig vara.
Vad i helvete?
Jag är smickrad, men inte förvånad, eftersom jag är populär.
Men vad är det som pågår?
- Var har du varit? - Vad i...
Arthur, lägg av. Sluta.
Jag tittade på blodmånen. Var har du varit?
God natt, Butter.
- God natt, Liv. - God natt.
Hon mår bra.
God morgon.
- God morgon, sötnos. - God morgon.
- Är allt okej? - Mer än okej, faktiskt.
Frukosten är klar.
Mamma?
Ja?
Förlåt att jag är som jag är ibland.
Det är inget fel på hur du är.
Som din pappa brukade säga, det visar att du bryr dig.
Liv, hur kunde du kopiera min utklädnad?
- Det är en slump. - Hon betalade för infon.
- Ha det så kul och var försiktiga. - Hejdå.
Hejdå.
- Du är bara avis. - Rör mig inte. Du är en mardröm.
Jag brukade ha mardrömmar. Det här är ingenting.
Du ser ut som Livs onda tvillingsyster och jag hatar det inte.
Det känns inte som ett år, eller hur?
Nej.
Du har fortfarande inte berättat vad din önskan var.
Jag ville hitta nån att bli kär i.
Nån som du.
Undertexter: Sanna Greneby
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir