SILBER – AZ ÁLMOK KÖNYVE
Hol vagyok?
Mi ez a hely?
Apa?
Apa!
Apa, ne!
Segítség!
Ébresztő! Londonban vagyunk.
- Jól vagy? - Igen.
Erre lesz.
Szuper!
Anya!
Végre itt vagytok!
Üdv Londonban! Milyen volt a vakáció?
- Butter! - Mindennap túráztunk.
Gyere szépen!
Imádni fogjátok Ernestet.
Van egy meglepim.
Remek lesz.
Utálom a meglepetéseit.
Hölgyeim, üdv Londonban!
Ő Ernest.
Te vagy Liv, ugye? Örvendek!
Nagyon örülök nektek.
- És persze, Mia. - Örvendek. Szia!
Menjünk be! A többiek már várnak benneteket.
- Kik azok a többiek? - Gőzöm sincs.
- Gyerünk, Butter! - Hol vagyunk?
Ugye nem valami kommuna?
Nagyon örülünk, hogy itt vagytok.
- Ugye, Florence? - Még jó.
Most már felmehetek?
Egy tízesről volt szó a kaja végéig.
Lám, a tálam üres.
- Fizettél neki? - Nem túl barátságos típus.
Florence, maradj! Nem akarod megismerni a lányokat?
Hihetetlen.
Hol van az apjuk?
Ne haragudj, sejthettem volna.
Semmi baj.
Meghalt.
Öt éve, egy balesetben.
- Milyen balesetben? - Elég, Florence!
Bocs, hogy késtem!
- Grayson! - Nem sajnálja. Hazudik.
Na végre!
Hahó! Grayson vagyok.
Liv.
Mia. Örvendek.
Sziasztok!
Zsír!
Jó étvágyat!
Mostantól itt fogtok lakni?
- Mint egy mozaikcsalád. - Igen.
Az új kezdetekre!
Apa pótlására!
Senki sem akarja lecserélni az apádat.
De mindenkinek joga van boldognak lenni.
Ezért hurcolsz új országba minket évente?
Sajnálom, hogy megtanultál öt nyelvet.
Sajnálom, de nincs kedvem idegenekkel boldog családosat játszani.
Adok egy hónapot. Úgysem visel el annál tovább.
Kihívás elfogadva.
Annyira sajnálom!
- Florence, megmutatnád, légy szíves... - Nem.
- Sajnálom! - Nincs szükségem segítségre.
Úgy sajnálom!
Semmi baj!
A fürdőszoba az emeleten van.
Jaj, ne! A szőnyegre ömlött.
Ne engedd Butternek felnyalni!
Anabel okkal ment el.
Honnan akasszunk le egy másik szüzet?
Várj!
- Az az én pulcsim. - Szuper kényelmes.
Oké. Túl veszélyes. Miért kellett ebbe belefognunk?
Ugyan már! Igazából senki sem szűz. Vagy Anabel nem volt szűz.
Jó, teszek egy utolsó próbát. Aztán kiszállok. Pápá!
Rühellem ezt a könyvet.
Ma karácsonyi finomságokat fogunk sütni.
Csokis-kókuszos kockát!
Pontosan. Megmutatom, hogyan kell csinálni.
Csináljuk?
- Igen. Ez kókusz. - Ez kókuszdió.
- Igen. - A süti szivacsos, félbe kell vágni,
- aztán fel kell kockázni. - Igen.
- Mostanában sokat álmodom róla. - Igen?
Miről álmodsz?
Olyanok, mint ez a videó.
Sütit sütünk.
Aztán meg egy gyönyörű, vörös házban találjuk magunkat.
Egy villában.
- Én is ott vagyok? - Persze.
Nagy felfordulást csináltok apával, ahogy szoktatok.
Bárcsak újra beszélhetnék vele!
Csak még egyszer.
Hogy elmondjam neki, mennyire sajnálom.
Tudja.
Tessék. Apa órája nálad lesz ma este.
Add át, hogy üdvözlöm!
Álombeli szereplőknek nem lehet üzenni.
Nem tudhatod biztosan.
Oké, átadom.
Hozok innivalót.
NYITVA
Grayson!
Anabel ősei nem akarták,
hogy a hamvaikat az Északi-tengerbe szórják.
- Miért pont a nyamvadt Highgate temető? - Nem is annyira rémisztő.
Nem a fenét! Azt nézd meg!
- Szia, Henry! Mit mondasz, Gray? - Szia, Jas!
Szia, Arthie!
Ez Scotték parcellája.
Talán várnunk kellene. Biztos vagy benne? Mintha minden ugyanúgy nézne ki.
- Nyugi, ember! - Mind ijesztően néznek ki a sötétben.
Azt mondja, alkossunk kört,
és karokat a levegőbe!
Rajta, Gray!
Ez nekem nem megy. Tök hülyén érzem magam.
- Emeld már fel a karod, Gray! - Légyszi! Tudjuk le, oké?
Mutasd meg nekünk, ki helyettesíti Anabel Scottot halloweenkor!
Mutasd meg nekünk...
- Ez meg mi volt? - Bakker!
Na, erre nem számítottam.
Ki az?
Nabazmeg!
- Ő meg ki, Grey? - Egy lány.
Helló!
- Ez zseniális. Ne bassz! Nyilván. - Ő az új mostohahúgom.
Ez nagyon fura.
Ő a mostohahúgod?
- Ja, az egyikük. - Nem követtelek titeket.
Ha lefotózol, hajnalig bámulhatsz.
Jó fejnek tűnik.
Te meg... tök furának.
Bejön neked?
Nem. Szegről-végről...
rokonom.
Az anyja a faterommal dug.
Hadd lássam!
Miért álmodom róla?
- Mintha a tudatalattim... - Ő az.
Ő a kiválasztott.
Mire választottak ki? Megtudhatom?
- Nem ő a kiválasztott, haver. - De, ő az.
- Nem lódítok. Egész biztos. - Ezt nevezzük...
Vakvéletlennek.
Nincsenek véletlenek, Grayson. Különben is, nem a te pulcsid van rajta?
Hé! Itt állok!
Hé, haver, az nem a te pulcsid?
Oké, lenyúlta a pulcsimat a mosdóból, na és?
Szerintem cuki.
Menj innen!
- Ez azért kicsit durva. - Miért?
- Nem is valóságos! - És ha az?
Lehet, hogy álmodó.
- Mit mondjunk, miért van itt? - Bakker!
- Álmodó? Az meg mi? - Megint?
- Mi történik? - Jaj, ne!
- Francba! - Mennünk kell.
Az álmod rémálommá válik. Menjünk vissza az álomcsarnokba!
- Srácok, ő nem a szűz. - Hol az ajtód, bazmeg?
Mi a fene folyik itt?
- Szia! - Jó reggelt!
Tegnap nem volt itt egy zöld ajtó?
Nem. Miért?
- Körbevezetnéd Miát és Livet a suliban? - Mennyiért?
Nem fogok mindenért fizetni neked.
Akkor visszamegyünk Párizsba? Hogy a rendes anyámmal éljünk?
Ennyit az körbevezetésről. Nem vagyok idegenvezető.
- Grayson! - Nem vagyok jól, itthon maradok.
Ma nálad lesz apa órája.
- Utálom az első napot a suliban. - Én meg az utolsót.
Nem tűnik tré helynek.
Jó lesz ez.
Oké, bármit is mondtál. Daisy?
- Igen? - Vidd magaddal!
Hová?
A kazamatákba.
Csak szívatlak. Megmutatom a sulit.
Király!
Sok sikert!
A nevem Persephoné Porter-Peregrin. Én vagyok az iskolaelnök.
Menő. Gratula!
Tudod, mit? Szólíts csak Persynek! Igazából...
Bocs, haver! Megint rám szavazz!
Hol kezdjük?
A menzán? A folyosón? Vagy...
A könyvtárban! Irány a könyvtár/smárközpont!
Öt év alatt hét suliban vezettek körbe.
Csak mondd meg a szekrényem számát!
Ez az, itt.
És ez a kulcsod.
Átok van rajta.
Hogy mondod?
A szekrény. Azt mondják, elátkozott.
Anabel Scotté volt.
- Anabel Scott? - Igen.
- Furcsa. - Miért?
Ismerős a név.
Meglehet.
Ő az.
Meghalt?
Nem, csak eltűnt.
Senki sem tudja, hol van, még a legjobb barátai sem.
Arthur, Jasper, Henry. Imádni fogod őket.
- Ott van. - Már ha a fiúkat szereted.
- Ő az. - Hetero vagy?
Ez nem lehet.
Hé, hova mész?
Jasper, nézd meg ott!
- Eltűnt. - Jézusom!
- Biztos, hogy ő volt az? - Nem mehetett messzire.
Később menjünk át Grayhez!
Jó ötlet. Megtaláljuk újra.
Tudom, hogy elbasztad.
Álmodtál már valakiről, akit utána a valóságban viszontláttál?
- Jesszusom, belezúgtál valakibe. - Nem.
- Tudtam! - Nem is!
Nyugi! Ez jön le rólad.
De ha álmodtál valakiről, majd találkoztál vele a való életben...
HIGHGATE TEMETŐ 271
- ...akkor ő álmaid pasija. - A Highgate temető.
- Még nem dolgoztad fel... - Majd találkozunk!
Mit művelsz, Liv? Rossz buszra szállsz!
Ezt láttam álmomban.
A Scott család...
A SCOTT CSALÁD
Ez az egész az álmomból van.
Ez lehetetlen.
VALÓSNAK TŰNŐ ÁLMOK
ÉBER LESZ A MAI ÁLMOD? ÉBER ÁLOM-KALAUZ KIHÍVÁS
Éber álom.
Az a képesség, amikor tudjuk, hogy álmodunk,
és irányítjuk az álmainkat.
Első lépés: Végezz el egy valóságtesztet!
Nézd meg a kezed! Máshogy néz ki?
Meg tudod számolni az ujjaidat? Megváltozott valami?
Ha igen, akkor álmodsz. De ez egy egyszerű példa.
Ha mélyebbre merülsz, még több részlet kerül felszínre.
Egy, kettő, három, négy, öt.
Komolyan rontsunk rá így mindannyian? Nem is tudom. Fura érzés.
Ő a kiválasztott.
- A te választottad. - Mi van?
Kettesben akar beszélni vele.
Ki mást akartál találni a temetőben?
Elég titokzatos, ahogy...
Fogd be!
Basszus!
- Mi a francot csinálsz? - Hívd meg!
Nem.
- Grayson, fogy az időnk. - Livet nem akarom belekeverni.
Szia!
A haverom, Arthur halloweeni bulit tart a hétvégén.
Ja. Mindenki ott lesz.
Azta! Engem kivéve.
Miért? Csak nem lesz olyan ijesztő, mint a temető.
Milyen temető?
Ahova eltemettétek Anabelt?
Jaj már! Nem temettük el.
Feldaraboltuk és megetettük a sirályokkal.
Jézusom, Arthur! Csak hülyéskedik.
Nincs jelmezem sem, szóval...
Grayson pulcsija jól áll.
Ja, azt szeretném visszakapni.
Tök kényelmes.
Ja, azért kérem vissza.
Jól van, akkor később tali.
- Ez könnyen ment. - Nem mondta, hogy jön.
Gyere, Harry! Nem fog behívni az udvarba.
Zakkant!
Idióták vagytok.
Ha nem tudod megszámolni az ujjaidat, akkor álmodsz.
Szóval, ez nem nyílik ki?
Butter!
Apa?
Mia, te tényleg róla álmodsz.
Oda nem tudsz bejutni.
Te vagy Anabel.
Lebuktam.
Nem akartam bemenni oda.
Hát persze, hogy nem.
Magánügy.
Ha kell, ami az ajtó mögött van,
akkor menj el Arthur bulijába, és viszontláthatod apádat.
Butter!
Kell egy jelmez.
Nem nagyon szereted a saját gönceidet, mi?
Jól nézek ki, nem gondolod?
De. Ebben a ruhában ballagtam el az általános suliból.
- És visszakérem. - Azta! Arthur itt lakik?
Ja. Arthur tele van.
Hé, birkanyírás volt?
Leborotváltam.
- Hozok valami piát. Ne beszélj fiúkkal! - Igenis, uram! Tesó!
Hahó, tengerész!
Hahó, Henry!
- Remekül festesz. - Köszi!
Te meg úgy nézel ki, mint egy pszichopata.
Köszönöm. Nem tudtam, hogy halloween van, csak remek volt az időzítés.
Komolyan? Hol a láncfűrész?
Az utolsó áldozatomban hagytam.
Ez hol készült?
Anabel nagyijának a házában, Spanyolországban.
Tavaly tavasszal jártunk ott.
Ő most is ott van?
Tényleg nem tudom.
- Liv! - Arthur!
Örülök, hogy eljöttél.
- Készen állsz? - Persze. Mire?
Gyere! Nem fogunk megenni.
Ez meg mi a fene?
- Orvos írta fel a migrénemre. - Igen?
- Aha. - Igyál inkább vizet, ha egy mód van rá!
Mi az ördög?
- Elnézést! Unokatestvér-bajok. - Gyűlöllek. Hova lett az egész?
Persephoné az unokatestvéred?
Kvázi a húga.
Oké, mindjárt jövök.
- Menő. Zenekarosdit játszunk? - Szeretnéd.
Ez a szüleim stúdiója, szóval nem piszkálni!
- Hallottál már az Álmok könyvéről? - Nem.
Hé, nyissátok ki az ajtót!
Dühös lesz.
- Seggfejek vagytok. - Mi is szeretünk.
Mondtam, hogy Livet hagyjuk ki belőle!
Mi van, ha én nem kérek az óvodás hülyeségetekből?
Remek. Indulás haza!
Ne! Már része a dolognak. Született álmodó.
Oké, hogyan?
Hogy lehetséges ez?
- Gőzöm sincs. - Nincs több példány a könyvből, ugye?
Nem hinném.
Anabel tavaly, Szent Iván éjén mutatta meg nekünk az Álmok könyvét.
- Nemzedékek óta a családjában van. - Oké, megnézhetem én is?
A varázs elszabadításához négy férfi és egy szűz...
- Egy „szűz”? Komoly? - Nem a szó szoros értelmében.
A könyv akarja így.
- Akkor elég szexista. - Az hát!
A négy férfi és a szűz végigcsinálják a játékokat.
Avagy rituálékat.
És a beavatási rituálén már túl is vagyunk.
Álmodók lettünk.
Mi...
képesek vagyunk belépni mások álmaiba.
Most, hogy Anabel nincs, új szűz kell.
Miért ment el?
- Levegőnek néz minket. - Hát persze.
- Dobta a csaj. - Kussolsz!
Fogd be! Én csak...
- Oké. - Ne mondj el neki mindent!
„Halloween éjjelén legnagyobb kívánságod teljesítem én.”
Szívattok? Ez csak vicc, ugye?
Ugyan már, ezt ti írtátok, nem?
Ja, full hülyeség az egész.
Ez valami vicc?
Nem tudjuk, hogyan csinálod, vagy hogy csak szórakozol-e.
Született álmodó vagy, Jas is megmondta. Akár hivatalossá is tehetnénk.
Mit szólsz?
Liv, tényleg nem kell.
Nagylány már. Majd eldönti.
Mit szólsz, Silver? Benne vagy?
Na jó, hadd szóljon!
Azt ígérted, hogy nem öltök meg.
Nyugi! Csak egy csepp vér kell.
Oké.
Utálom a vért. Rosszul vagyok tőle.
- Nehogy elájulj megint, oké? - Mi? Én sosem ájultam el.
Oké. A rituálé szerint
le kell írni az álmainkat egy darab papírra, majd elégetni.
- Hol a csapda? - Sehol.
Mindig van csapda.
- Add ide a tollat! - Kérlek!
Jasper az első.
Kösz!
Amit igazán akarok,
hogy profi kosaras legyek.
- Klassz! - Nézzenek oda!
Így is bajnok vagy, Jazzy.
Grayson!
Azt kívánom...
hogy én legyek az iskolaelnök!
Ez egy szép kívánság.
- Gray legyen az elnök? - Sok szerencsét hozzá!
Bárcsak újra együtt lehetnék Anabellel!
Ez szomorú, tesó.
Henry, te következel.
Azt kívánom...
Semmi közötök hozzá.
Tesó, ez most komoly?
Liv?
Azt kívánom...
Bárcsak újra beszélhetnék apámmal!
Hát itt vagy.
Találkozunk az álmodban!
A fenébe!
Üdvözöljék a színpadon az új iskolaelnököt, Graysont!
Köszönöm!
- Szóval, nem a győzelem a lényeg... - Persze, hogy erről álmodik.
Harcolni kell az álmaidért! Nektek hála, hiszek benne, baszki!
Köszönöm! Szeretlek benneteket!
Ez de kemény!
Hú, ebből vírusvideó lesz.
Sajnálom!
Liv!
- Gyere velem! - Sajnálom!
Gyerünk! Siessünk, mielőtt elszabadul a pokol!
- Ez nagyon fura volt. - Inkább meredek.
Szóval, mi a fene ez a hely?
Ja, igen. Ezt hívjuk álomcsarnoknak.
Itt kapcsolódnak össze az álmok. Mindenkinek van egy ajtaja.
De csak akkor léphetünk be rajtuk, ha az álmodó ruhadarabját viseljük.
Ezek a horgonyok.
Horgonyok? Miért nem kulcsok? Hiszen nyitják az ajtókat, nem?
- Fogd be, nagyokos! - Oké, ez kinek az álma?
Talán te álmodsz rólam.
Vagy te, rólam.
- Ébredj fel, Liv, ébredj! - Mi van?
- Liv, ébredj fel! Ébredj fel! - Mi van?
- Liv, ezt nem teheted. - Mi?
- Az álom magánügy, oké? - Oké.
Csak úgy lehetsz része ennek, ha betartod a szabályokat.
Senki nem avatott be.
Ezért figyelj most rám!
A legfontosabb, hogy nem szaglászunk a barátaink álmaiban!
- Elő ne forduljon még egyszer! - Oké.
Vedd azt le!
- Mit? - Vedd le a gönceimet!
Oké.
Ne nyúlj a cuccaimhoz!
Rendben.
VÉRHOLD-MEGTEKINTÉS MÁR CSAK HÁROM NAP
Jól vagy?
SZAVAZZUK MEG PERSYT ELNÖKNEK
Nem hallottad?
Nem.
Mikor volt ez?
Egy órája.
Eltörte a karját. Vége a szezonjának.
Talán a karrierjének is.
Micsoda rémálom. Szavazz rám!
Ma este belemegyek az álmodba.
Szia, Henry! Fura itt látni.
Ez?
Hát... Kösz, alváshoz mindig...
utcai ruhát veszek fel, mint valami kretén.
Oké. Fogd be és menj aludni!
Mia, hol vagy?
Megint szaglászol?
Csak ezért öltöztél ki?
Nem. Hát te?
- Ja, hogy ez? - Igen.
Nem.
- Hadd mutassak valamit! - Oké.
Te legyél a kislány, amikor alszom!
Ez az álmod?
Igen. Miből találtad ki?
Dehogy! A húgomé, Amyé.
- Nagyon hasonlít rád. - A csapvíz nagyon finom.
Az forró csoki, butus!
- Forró csokit ihatunk? - Igen.
Csak a banya meg ne tudja!
- Ígérem. - Ki lenne a nyalóka? Az apád?
Nem, az én vagyok.
Én csináltam neki, de...
A csokornyakkendő nem az én világom, de Amy elegánsnak akart látni, úgyhogy...
Mi az?
- Tök cuki vagy. - Ahogy te is.
Melyik hülye kölyök hagyta szét a kurva legót?
- Rémálom lesz belőle. - Micsoda?
- Hol van az ajtó? - A francba!
- Van másik kiút is. - Oké, mi az?
Pörögj! Mintha táncolnál.
Amikor egy álomban lassan megfordulsz, új helyre kerülsz.
- Oké, megvan. És most? - Most ugrunk.
Mi?
Nem. Viccelsz? Ez túl magas.
Nem akarnád tudni, de majd rájössz.
Kizárt. Nem!
Az ugrás egy kiút az álmokból. Felébredsz, mielőtt földet érsz.
Szó sem lehet róla.
Itt akarsz maradni a dilis anyámmal?
Ne merészeld!
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét...
Miért számolsz?
És mi a fenéért van rajtad cipő?
Fázik a lábam.
Ez nekem most sok. Jóccakát, Liv!
Itt mindenki teljesen őrült.
Két nap múlva van a vérhold éjszakája.
- Később találkozunk. - Oké.
A pasid?
- Szia! - Szia!
Ami a tegnapi estét illeti...
Semmi sem történt.
Hogy érted, hogy semmi sem történt?
Kiugrottunk egy óriási babaházból,
majdnem ott ragadtunk a húgod álmában...
Minden oké, Liv. Érted? Engedd el!
Ami a ma esti választási bulimat illeti,
te, én, meg pár haver a kedvenc helyemen.
Felírlak a listára. De először is, kívánj sok sikert, jó?
Mihez?
Iskolaelnöki választás. Tíz perc múlva kezdődik.
Sok szerencsét!
- Valóra vált a kívánságotok? - Nem.
Nyugi, haver!
Persy legyőzéséhez nem kell varázslat.
Nyugi!
Hogy nézek ki?
Mint egy helyettesítő tanár.
Nem is úgy! Nézz rám!
Mrs. Middlesre emlékeztet. Emlékszel?
Lenyűgöző vagy.
Tudom, hogy mindenki menne már órára, szóval rövidre fogom.
A szavazatokat összeszámolták.
És a győztes...
Grayson!
Gyere fel, szólj pár szót, Grayson!
Köszönöm, srácok! Nem a győzelem a lényeg.
Hanem az, hogy merjünk álmodni, és sose adjuk fel!
Már jó régóta együtt álmodunk,
és ti ezt az álmot váltottátok valóra. Köszönöm!
Köszönöm!
Köszönöm! Szeretlek benneteket!
Szeretünk, Grayson.
Ne!
Ki a tököm csinálta? Ki a fasz volt ez?
Hagyjátok abba!
Mi a fasz?
Hú, bazmeg, ez nagyon kemény!
Szó szerint ez a legrosszabb rémálmom.
Na ne! Nem hiszem el, hogy ez megtörtént.
De az álmod valóra vált.
Ebben igaza van. Valóban nyertél.
Uramatyám!
Mi a fasz?
A kezem tropára ment. És a karrieremnek lőttek, szóval...
Ez a legrosszabb rémálmom.
Köszönöm mindenkinek. Béke!
- Hagyj, alszom. - Grayson?
Akkor miért kopogsz?
Bocs, rossz új szokás.
Elég valószínűtlen volt, hogy Jasper rémálma valóra váljon, igaz?
Mennyi esélye volt, hogy a tiéd valóra válik? Egy a millióhoz?
- Egy a milliárdhoz? - Mit akarsz ezzel mondani?
Hogy valami nagyon nincs rendben.
Miért? Mire gondolsz?
Meg kéne nézni a könyvet.
Talán kiderítünk valamit.
Remélem, jó okkal vagyunk itt.
- Tesó, miről van szó? - Valami van a könyvvel.
- Mit keresel? - A csapdát.
A könyvben nem volt semmi.
Nos, most már van.
- Várjunk, mi? - Micsoda?
- Nézzétek! - Ez a múltkor még nem volt ott.
Tudom! Nézzétek!
„Tiszta odaadásod pont elég.
„Látni fogod, ha majd szemed csukva rég.”
„Szemed csukva rég.”
A csapdát csak álmunkban látjuk.
„Valóra válik az álmod, magával hozva a rémálmod,
„hiszen mindennek ára van.”
Rühellem ezt a könyvet.
- És ha meghallja? - Kötve hiszem.
A semmiből jelennek meg dolgok, szóval...
Öt ember, öt rémálom.
- A tiéd valóra vált. - Igen.
- A tiéd is. - Ja, majdnem megfeledkeztem róla.
Éjfél elmúlt, bármelyikünk lehet a következő.
Jasper égette el elsőként a papírját.
Grayson volt a második.
- Ennek alapján ki a következő? - Én.
Én jövök.
Mi a legrosszabb rémálmod?
Hát...
Az enyém, hogy a jég alatt fulladok meg.
Basszus!
- Jézusom! - Hát ez egy elég elcseszett rémálom.
- És a tiéd? - Hogy kihullik az összes fogam.
- Lófaszt! - Na persze!
Ez a rémálma mindenkinek megvan.
Srácok, nézzétek Persephoné ajtaját!
Ne!
- Mi ez? - Azt hiszem, szertefoszlik.
Történt ilyen máskor is?
- Nem. - Láttatok már ilyet korábban?
Hát megtörténik.
- Mi ez? - Arthur, mi történik?
Arthur!
- Én szoktattam rá Persephonét az anyagra. - Mi?
A legrosszabb rémálmom az, hogy túladagolja és belehal.
- Bazmeg! - Kurva életbe!
Sajnálom, nem tudtam...
- Csak ezt ne! - Persephoné ajtaja.
Most mit csináljunk?
Meg kell találnunk, de azonnal!
Azt hiszem, tudom, hol van.
Persephoné!
- Persephoné! - Nem jössz be neki, haver.
Húzz a faszba!
Oké.
Persephoné!
Hé! Persephoné!
Hahó!
Nem... Nem lélegzik!
Hívjatok mentőt! Gyorsan!
Persephoné!
Liv, jól vagy? Mi történt?
Holtan fekszik a mosdóban.
Liv!
Igen, túladagolásban halt meg.
Hát ez meg?
„Liv Silver.”
Olyan vagy, mint egy zombi.
Nemsokára az is leszek.
Ha már itt tartunk, olvastam apádról.
Hogy öt éve beszakadt alatta a jég, és elmerült. Vajon mi ölte meg?
A hideg?
Az oxigénhiány? Vele voltál aznap?
Mi van? Csak kíváncsi vagyok.
- Te beteg vagy. - Nincs veled semmi bajom.
Gyere, Butter! Jó kislány. Liv?
Hol voltál egész éjjel? Aggódtam.
Igen, Butter.
Jött neked valami.
Sírtál?
Liv, mi folyik itt?
Persephoné meghalt.
Micsoda?
És úgy érzem, ez is az én hibám.
Dehogy! Gyere ide!
Nem a te hibád volt.
Semmi baj. Minden rendben lesz.
Tudom, hogy elviselhetetlen a fájdalom.
Persephoné lelkesedése mindig inspirált minket.
- A képessége... - Ez nem lehet.
...hogy sosem adta fel.
Valahogy véget kell vetnünk ennek.
Szeressétek és támogassátok egymást az elkövetkezendő hónapokban.
És napról napra könnyebb lesz.
Oké, szóval... Segít ez nekünk? Nem is tudom.
- Ki ez? - A csirkét nem hámozzák, Jas.
- Ez kvázi nem fekete mágia? - Mint fürdősóval beszakítani, de én...
Ja, mint a zsálya, meg a kakastoll, meg...
„Megszabadulni a negatív energiától, lényektől,
-„gonosz szellemektől és az ártalmaiktól.” - Igen, ez...
Füsttel nem tudjuk megtörni ezt az átkot.
- Hívnunk kellene egy ördögűzőt. - Srácok, innen valami hiányzik.
A könyvből?
Aha.
Nézzétek! Innen nyilvánvalóan hiányzik egy lap.
Innen. „Rémálmaid visszafordításához két módja van az átok feloldásának.”
- És innen hiányzik a lap. De miért? - Ki a pöcsöm tenne ilyet?
- Anabel. - Mi?
- Életben van? - Persze.
Tudod, hol van?
Anabel állandóan álmodott. Jobban szerette azt a világot, mint ezt.
Oké, hát aztán?
Már nem tudta megkülönböztetni az álomvilágot a valóstól.
- Mire akarsz kilyukadni? - Le akart ugrani egy hídról.
Miért tenne ilyet?
- Azt hitte, kezd felébredni. - Ezt miért csak most mondod?
- Szerencsére kudarcot vallott. - Ja, mázli.
- Jézusom! - Egy elmegyógyintézetben lábadozik.
Remek. Hol?
- A kórház neve? - Megígértem, hogy nem mondom el.
Még nekünk sem?
Büszke vagy a szaros kis titkodra?
IGAZSÁG
Mondtam, hogy rossz ötlet.
Ha tudod, hol van Anabel, és ő tudja, hol van az a lap, meg kell szereznünk.
Csak így hozhatjuk helyre ezt a zűrt...
Mi semmit nem teszünk, Liv. Csak én.
- Megyünk veled. - Frászt!
- Benned nyilván nem bízhatunk. - Mindenkinél jobban ismerem Anabelt.
- Téged nem ismer. Szóba sem állna veled. - Csodálkoznál.
Mit jelentsen ez?
Semmit.
Menj! Mire vársz?
Van látogatási idő. Majd akkor.
Oké, remek.
Addig csak vesztegessük az időt!
Az megvan, hogy ha nem tesszük meg, nekem végem?
Nem vagyok síkhülye. Hogyne tudnám!
Vissza akarod te fordítani az átkot?
Ezt komolyan kérdezed?
Az unokatesóm halott, te...
- Térj már észhez! - Mi van, tán a csajod?
- Nem miatta anyagozott az unokatestvéred. - Megvesztél, bazmeg?
- Mondd még egyszer! - Elég!
- Ha tudnád, hogy kell lélegezni... - Bocs!
Ne érj hozzám!
Németországból jöttem látogatóba,
és azt szeretném megkérdezni, hogy van-e Anabel Scott nevű páciensük?
- Elnézést, de ez bizalmas információ. - Értem.
Nagyon hiányzik nekem. Bemehetek látogatni?
Sajnálom, hölgyem! Vissza kell, hogy hívjon.
Szóval, ha mondjuk csak két percre jönnék,
esküszöm, csak két percre maradnék, és már mennék is. Becsszó.
Sajnálom, de nem segíthetek.
„Ez legyen rajtad ma este, ha többet akarsz tudni. A.”
Anabel.
Állj meg!
Ne vigyelek el?
Nem, kösz. Egyedül akarok lenni.
És ha én nem?
Ez az én estém, Liv.
Oké. És akkor mi van?
A legrosszabb rémálmod, hogy kihullanak a fogaid.
Jelentkezz be a fogorvosnál!
Hazudtam.
Légyszi!
Gyere velem, és elmondom az igazat.
Rendben.
Szállj fel!
- Jól ülsz? - Igen.
Ide jöttünk.
- A nagyim odafent alszik. - Oké.
A babaház.
Ez őrület!
Állati!
Ez te vagy?
Ez vagyok én.
Olyan édes!
Ez ő?
Igen.
Anyukám.
Akit Amy banyának hív.
A nagymamám Amy gyámja.
Jobb anyja Amynek, mint anyám valaha volt.
Szeretem őt...
amikor józan, de...
Amikor nem az,
olyankor bántja Amyt.
Kész rémálom az egész.
A legrosszabb rémálmom.
Ezért kell megvédenem őt ma este.
Utálom anyámat.
Néha.
Valójában...
ez volt az utolsó dolog, amit apámnak a halála előtt mondtam.
Sajnálom!
Összevesztünk valami hülyeségen.
Kirohantam a tóra.
Hallottam a jég rianását.
Hirtelen sötét lett, és már nem éreztem a testem.
Beszorultam a jég alá.
Aztán apám megragadott és kihúzott.
Ekkor ismét meghallottam a jég rianását.
És apám hirtelen eltűnt.
Nem a te hibád.
Honnan tudhattad volna?
Hé, Liv!
- Jól vagy? - Igen, csak ellenőriztem, hogy valódi-e.
Liv!
Gyere közelebb!
Fogd meg a kezet!
Fogd meg!
Másra számítottál?
Megértem. Utálom ezt az álmot.
És nem tudod megváltoztatni?
Nem. Begyógyszereztek.
Hát, kösz a meghívót!
Arthur beszélt veled a hiányzó lapról?
Arthur nagyon jól tudja, hol van.
Olvastunk a csapdáról.
A rémálmokról az álomcsarnokban.
Próbáltam lebeszélni róla, de nem hallgatott rám.
Kiszakította azt a lapot, hogy ne tudjam visszafordítani.
Azta!
Hát, ja.
Úgy állította be, mintha zakkant lennék. Nem hittek nekem.
Azt mondják, törékeny pszichéjű lány vagyok.
Vagy mondjam úgy, hogy „szűz”?
Ugye? Szuper szexista címke.
És eleve, a szó, amit kerestek, az ártatlan, nem a szűz.
Arthur tudott a rémálmokról.
Tudta, mi fog történni Persephonéval.
De így is végigcsinálta.
Igen.
De miért tenne ilyet?
Nem tudom. Derítsd ki!
Nem fogja elmondani.
Tudatosan nem is.
Azaz...
Ébredezel. Keresd meg a lapot, de ne szólj róla senkinek!
Lehet, hogy Arthur nem egyedül van benne.
Hahó!
Kutasd át a hajóját!
Liv?
Anya! Hé!
Mondtam már!
- A kedvemért... - Hagyd őt békén!
- Tüntesd el a házamból! - Menj a picsába!
Jól vagy?
Amy?
Jaj, ne! Amy!
Amy!
- Hívom a rendőrséget. - Ne!
- Mi? - Anabel azt mondta...
Anabel?
- Most komolyan róla beszélsz? - Igen.
A húgom eltűnt! Anabel meg dilis, oké?
- Ezért van a Winterhouse kórházban. - A Winterhouse-ban?
- Mi? - Mióta tudod ezt?
Arthur mondta el. Nem lett volna szabad elárulnia. Semmi közünk hozzá.
Oké.
- Na és mit tudsz még? - Hogy érted?
Terveztek valamit?
Kezdesz becsavarodni, Liv.
- Pont mint Anabel? - Most nem tudok ezzel foglalkozni.
Ha nem segítesz, akkor húzz a picsába!
Azt hittem, segítjük egymást.
Hé, Grayson...
Henry rémálma valóra vált.
Az igazi, nem a fogas.
Szóval, én jövök.
Van horgonyod Arthur álmaihoz?
Behoznád a suliba? Majd később elmagyarázom.
VÉRHOLD-MEGTEKINTÉS MA
Szia, Liv! Jössz ma?
Az egész iskola ott lesz. Közösen nézzük meg.
A Hold vérvörös lesz.
Tudom.
Nem tudom, hogy odaérek-e.
Gyerünk, jó móka lesz.
Minden rendben, Liv?
Liv, már mondtam, hogy nem csinálom.
Nem mászkálhatsz bele a barátaid álmába
- a tudomásuk nélkül. - Ha elmondom neki, lebukunk.
Húzzatok innen!
Menj anyádba!
- Micsoda pöcsfej! - Srácok, hagyjátok lógva, ember!
Arthur szerint Anabel nem tud a hiányzó lapról.
Persze, hogy ezt mondta.
Arthur a barátom. És nagyon kedvellek,
de csak öt napja ismerünk.
Szóval, elmondanád, miről van szó?
Nem tudom, hogy bízhatok-e bennetek.
Azta! A semmiből. Látod, Grayson? Hirtelen nem bízhat bennünk.
Segíteni akarunk. Csak tudnunk kell, mire készülsz.
- Oké, nincs rátok szükségem. - Mi?
- Nincs szükségem senkire. - Hova mész?
Várj már!
A Bunsen-égők használatakor legyen rajtatok a védőszemüveg!
MI FOLYIK A ZÁRT AJTÓK MÖGÖTT?
Kössétek fel a hajatokat! Köszönöm.
Hogy megy?
Mit keresel itt, Silver?
Megtudtál valamit?
Nem volt hajlandó beszélni velem.
- Kezdesz az idegeimre menni! - Sajnálom!
Az isten szerelmére!
Oké.
Hihetetlen, mikre vetemedem!
Oké.
Igen!
Hol vagy?
„A szűz feláldozása.
„A Vérhold estéjén, miután mindenki megfizetett,
„következhet a végső áldozat.
„Öld meg a szüzet az álom magjában, és örökké álmodó maradsz.
„De ha a szűz felülkerekedik, és az álom földjén elpusztítja a könyvet,
„az ajtók bezárulnak, az átok megszűnik, és minden rémálom semmissé válik.”
Liv!
Liv! Mit képzelsz, mi a szart csinálsz?
Liv, gyere vissza!
Kibaszott ribanc!
Bassza meg!
Nyílj ki!
Arthur fel akarja áldozni a szüzet a vérhold éjszakáján,
hogy beléphessen bárki álmába, az egész világon, örökre.
Ez őrültség! Nem hagyhatjuk, hogy sikerüljön neki.
Nem fog. Nem, ha a szűz elpusztítja a könyvet.
Felébredek, és megszerzem.
De nem tudjuk, melyik szűzről van szó. Rólad vagy rólam.
- Igazad van. - Együtt kell csinálnunk.
Liv!
Ébredj fel! Liv!
Ébresztő, Liv!
- Szórakozol velem, bazmeg? - Igazi vagy?
Kibaszott amatőr!
Figyu, haver, csak írj...
- Grayson! - Mi van?
- Ez most elég kattant lesz. - Mi?
Elolvastam a hiányzó lapot Arthur álmában.
Hogy kerültél az álmába?
Figyu, hallgass meg!
- Mit akarsz? - Megbízom benned, oké?
Oké.
Ha a szűz elpusztítja a könyvet a vérhold estéjén, azaz ma,
akkor az összes átok feloldódik.
Oké, ez jó dolog.
- Igen. - De kell a könyv.
- Persze, már nálad van. - Igen. Kéne a kocsid.
- Nem tudsz vezetni. - Ezért jössz te is.
Menjünk! Gyere!
Oké, szóval tisztázzuk!
- Kihozzuk a diliházból... - Helyes.
...hogy a szűz elpusztíthassa a könyvet, és feloldhassa az átkokat.
- Aha. - Ez a terv?
- Dióhéjban. - Vettem.
- Gyorsabban nem megy? - Nem.
- Járjon a motor, oké? - Mi? Nem...
Liv, veled megyek!
Jó, rendben. Akkor itt maradok.
Elnézést, kisasszony! Segíthetek?
A látogatói idő letelt.
Valójában én vagyok az új berlini orvos.
- A neve? - Dr. Franka Stein.
Frankenstein?
Gondolom, Drakulához jött.
Kisasszony, ez egy kórház. Épület, tele betegekkel. Távozzon, kérem!
Na jó.
Ki kell hoznom az egyik betegüket.
Vagy ma este feláldoznak egy beteges, véres rituálé során,
és a legrosszabb rémálmom is valóra válik.
Oké, hívok egy orvost, jó?
Kérem, foglaljon helyet!
- Köszönöm. - Hogyne.
Anabel...
- Megtaláltalak. - Istenem!
Te vagy az én hősöm.
Sietnünk kell.
Mutasd a könyvet!
- Igyál egy kicsit! - Kösz.
Gyere!
Basszus, hogy kerülnek ide?
Mindenre rájött.
Mondtam, hogy nem bízhatsz bennük.
- Ha ő is és Anabel is meglóg, vége. - Tudom.
Ki kell jutnunk innen.
Menjünk a hátsó ajtón!
Próbáljuk meg Arthur kocsiját!
Itt hagyta a kulcsot.
- Most már tuti kinyír minket. - Lehetséges.
Liv!
Menj!
Anabel?
Anabel!
Jesszusom! Grayson!
Állj meg!
Anabel, lassíts! Kinyírsz minket!
Nem minket. Csak téged.
Micsoda?
Ma este meg kell halnod. Sajnálom!
Ez egy álom?
A te álmod, hogy pontos legyek.
- Mikor aludtam el? - Elég régen.
A szobámban gyógyszereztelek be.
A víz! Hülye picsa!
Vigyázz a szádra!
- Te rejtetted el a lapot Arthur álmában... - Na csak rájöttél!
El kellett tűnnöm,
hogy a srácok egy másik szűz után nézzenek.
Ha összetöröd a kocsit, te is meghalsz.
Nem. Te vagy az új szűz.
Én simán felébredek.
Tudod, mit? Elment a kibaszott eszed!
Ne! Hol van a könyv?
Mit csinálsz, Liv?
Úgyis meghalsz ma este, ébren vagy álmodban.
Ez a rémálmod, emlékszel?
Boldogan végignézem.
Ismerem a szabályokat. Ha egy álomban leugrok,
felébredek, mielőtt földet érnék. Nem halok meg.
Igen, de te vagy a szűz.
Honnan tudod, hogy a szabály a Vérhold idején is él?
Blöffölsz.
Ha nem akarod, hogy leugorjak, valószínűleg ez az, amit tennem kell.
Valamit elfelejtesz.
A horgonyommal nem sokra mész, ha ébren vagyok.
Ez nem csak a tiéd ám.
Ha nem lépsz le onnan,
addig kínzom a húgodat álmában, míg öngyilkos nem lesz.
Ez kell?
Oké, lejövök.
- Segítség! - Liv!
- Grayson! Itt vagyok. - Mi történt?
Elkábított.
Szia! Istenem!
Uramisten!
- Jól vagy? - Igen.
Oké.
Anabel azt mondta, belemegy Mia álmába. Meg kell találnunk.
- Írok a többieknek. - Oké.
Várj, miért havazik? Ilyenkor soha nem havazik.
Valóra válik a rémálmom.
Kezdődik a Vérhold.
Gyere!
- Minden rendben lesz. - Hívom a többieket.
- Aztakurva! - Jól vagy?
- Szarul festesz, de legalább élsz. - Kösz, igyekszem.
- Gyerünk! - Ez egy igazán különleges este.
A teljes holdfogyatkozás ritka jelenség.
- Csak néhány percig tart. - Mia!
- Nem láttad Miát? - Felment a tetőre.
Egyedül volt?
Nem. Volt vele valaki.
Anabel. Gyerünk!
Ez Mia táskája?
- Igen, azt mondta, segítségre van... - Köszönöm.
- Anabel! - Mia!
- Mia!
- Nincs itt. - Nem juthattak messzire.
- Felébresztem belülről. - A közelben kell lenniük.
Ki kell ütnöd.
Túl veszélyes. Anabel egy eszelős.
Nálam van Mia horgonya.
Csak így sikerülhet.
Minden rendben lesz. De a biztonság kedvéért én...
Nagyon kedvellek.
Én is kedvellek.
És most üss ki!
Komolyan mondom.
Nem foglak csak úgy megütni...
Mia!
Mia, hol vagy?
Mia, hol van az ajtód?
Hol van az ajtód?
Mia!
- Ezúttal tejszínnel vagy lekvárral? - Lekvárral. Kend rá!
Még rettentő sok a tennivalónk.
- Rengeteg. - Kitűnő.
Nem kell rá narancslekvár. Jó ez így.
Szia, Liv!
Szia, drágám!
Még mindig haragszol rám, Liv?
Nem.
Egyáltalán nem.
Jó. Hát akkor... Nosza, gyere, segíts be!
Apa?
Igen?
Sajnálom!
Nem gáz, Liv.
Minden rendben.
Családi veszekedés. Előfordul.
Oké?
Törődünk egymással.
Liv!
Szeretlek.
Szeretlek, apa.
Tudom.
Gyerünk!
Segíts be!
Liv?
Fázom.
Nagyon fázom.
Mia!
Mia! Mia, ébredj fel!
Nem fog. Elkábítottam.
Ezért ilyen fagyos az álma.
Nem lesz semmi baj.
Az álmaidban mindig süt a nap.
Kérlek, Anabel! Hagyd abba!
Nem lesz baj.
Először meg kell halnod értem.
Találkozunk a jégen!
Szia, apa!
Ha feláldozom magam, elpusztítod a könyvet, és elengeded Miát?
Gondolom, amint a szüzet feláldoztuk, már nincs szükségem a könyvre.
Legyen így!
Egy másik életben barátok lehettünk volna.
Innen csak egyikünk távozhat.
Ne szívd mellre!
Te se!
Anabel!
Anabel, kövess!
Ugorj!
Liv?
Miért vágtad így fejbe?
Mert kérte, de te nem tetted meg.
Bocs, hogy nem ütöttem le egy csővel!
Börtönbe kerülök.
- A Hold... - Nagyon sajnálom!
Vége a Vérholdnak.
Jól vagy?
- Hol van Mia? - Megtaláltuk.
- Menjünk! Nyomás! - Nyugi! Nincs baj!
Gyerünk!
- Mia! - Liv!
Jól van, nyugi! Most ébredt fel.
- Hogy vagy? - Kicsit ki van ütve, de jól.
- Jól van? - Hol van Anabel?
- Jól vagy? - Anabel!
- Hívtam mentőt. - Liv jól van?
- Szent ég! - Ő is jól van. Grayson fejbe vágta, de...
- Kövesd az ujjam! - Valakinek muszáj volt.
Mi volt abban az undi puncsban?
- Anabel! - Jesszus, minden olyan elbaszott!
Mi történt a könyvvel? Nézzétek!
- Teljesen megsemmisült. - Micsoda?
- Nézd! - Hová lett belőle minden?
- Ez őrület! - Jas!
- Hadd nézzem! - Mi az?
- Képzelődöm, vagy a karodnak kutya baja? - Mi?
- Fáj? - Szent...
Semmi baja. Bevált.
Ha működött, hol van Persephoné?
- Szerintem működött. - Bevált, ember.
Viszlát, Anabel!
Mi olyan érdekes?
Persephoné!
- Mi a fasz? - Szálljatok le rólam!
Mi a fene?
Hízelgő, bár nem meglepő, hiszen népszerű vagyok.
De mégis, mi folyik itt?
- Merre voltál? - Mi a...
Arthur, hagyjál már! Kopj le!
Nézem a Vérholdat. Te hol voltál?
Jó éjt, Butter!
- Jó éjt, Liv! - Jó éjt!
Kutya baja.
Jó reggelt!
- Jó reggelt, édesem! - 'Reggelt!
- Minden rendben? - Minden tök jó.
Kész a reggeli, jó?
Anyu!
Igen?
Sajnálom, hogy néha olyan vagyok, amilyen!
Úgy vagy jó, ahogy vagy.
Ahogy apád mondta mindig: „Ez mutatja, hogy törődünk egymással.”
Liv, hogy voltál képes lemásolni a jelmezemet?
- Véletlen egybeesés. - Fizetett, hogy elmondjam.
- Jó szórakozást és óvatosan! - Szia!
Szia!
- Féltékeny vagy. - Ne érj hozzám! Rémes vagy.
Régen voltak rémálmaim. Hidd el, ez semmiség.
Úgy nézel ki, mint Liv gonosz ikertesója. Bejövős.
Nem is tűnt egy évnek, ugye?
Nem.
Még mindig nem mondtad el, mi volt a kívánságod.
Szerettem volna találni valakit, akibe beleszerethetek.
Olyasvalakit, mint te.
A feliratot fordította: Varga Attila
Kreatív supervisor Vig Mihály