Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
JULENISSESKOLEN
Ja...
Her har vi den.
Der er du jo, gamle venn.
Chateaunisse-du-Pape 1897.
Siste flaske.
Hva er nå det?
Nei... Nei!
- Hva tror dere skjer? - Vet ikke.
Kanskje vi får forlenga juleferien fram til påske. Ferien er i boks!
Der er han.
I mange år har jeg vært denne skolens rektor.
Og julen, eller hjertenes fest, har alltid vært mitt fokus. Alltid.
Men... kjære venner.
Jeg har kommet til den erkjennelse at det har vært feil.
Julen er ikke verdt å feire.
Den er en mørk og redselsfull tid.
Derfor har jeg som skolens leder underskrevet dette dekretet.
Desember, årets 12. måned, skal være akkurat som andre måneder.
Fra og med i dag er julenisseluer ulovlige.
De skal straffes med bøter eller fengsel i opp til 30 dager.
- Men du kan da ikke... - Stille! Hør nå her.
- Julen er avlyst! - Nei, det kan vel ikke stemme?
- Unnskyld! Gjelder det og i Sverige? - Ja. Dere har sparken, alle sammen.
- Det er useriøst. - Sparken? Han kan da ikke...
Stille. Dere hørte hva rektor sa. Stille!
God tur hjem.
JULENISSENS DATTER DEN MAGISKE TIDSMASKINEN
- Hvordan kan rektor avlyse julen? - Jeg er like sjokkert som deg.
Riktig eller ikke. Det er rektor som bestemmer sånt.
Hele jula avlyses fordi rektor fikk en sprø idé.
Ikke tenk noe mer på det. La de voksne ta seg av det.
Det er det dummeste jeg har hørt. Det er min fremtid også.
Du bekymrer deg altfor mye.
Jeg vet at du anser deg som stor jente, men du er fortsatt et barn.
Du, jeg er ikke et lite barn. Min mening har også noe å si.
Ferdig snakka. Nå skal du kle på deg. Vi skal fly snart.
Jeg føler meg en smule uggen.
- Et lite nuss? - Ja.
Har du flere resultater nå?
Blodtrykket er altfor høyt, og han er helt tom i blikket.
Jeg skal se på det.
Ja, helt borte. Gir du meg de minnebildene?
- Takk. - Her.
Rektor.
Kan du fortelle meg hva du ser her.
Ingen reaksjon.
Hva med denne? En livlig liten rakker.
Nei, ikke her heller. Vi prøver denne. Mm, nam?
Æsj. Æsj.
Interessant. Jeg tror vi nærmer oss noe her.
Æsj!
Kom inn. Fant du noe?
Jeg har undersøkt hele skolen. Jeg fant denne her i kjelleren.
Nei, nei, nei! Få den vekk!
Få den bort, vær så snill!
Kan det ikke bare snart bli januar?
Vent litt.
- Hei, Lucia. - Hei sann.
- Men... hva skjer, a? - Ja, hva skjer?
- Hei, Valdemar. - Hei.
Ja...
- Skal vi ikke gå inn? - Jo. Ha det.
Du må huske å ta av deg luen. Det er forbudt.
- Ja, ja, jeg gjør det jo nå. - Fint. Du kan få bot.
Hun er så maste.
Hei og hå, folk!
Nisser, julejenter og julegutter og alt midt imellom!
Sirkus er i byen, men bare i kveld. Sirkus Möbius!
Mystikk, magi og show! Og ikke minst tidsreiser!
Skal dere på Sirkus Möbius i kveld? Ja, ja, det blir stor forestilling.
Kom og få en opplevelse for livet, til evig tid!
Sirkus Möbius!
ho ho ho
Kjempebra. Alle sammen!
- ho ho ho - Bra! En gang til.
ho ho ho
Ho, ho, ho! Eldsterådet har en viktig kunngjøring!
Krisemøte i forlengelse av rektors avlysning av julen starter nå.
Møtet er kun for voksne. Ho, ho, ho.
Dere hørte hva han sa. Jeg må i et viktig møte så dere får fritime.
Ja!
Skal du ikke bli med oss ut?
- Nei. Vi må finne ut hva som skjer. - Hva skal vi gjøre?
Det får du se. Kom.
Det vi står overfor her er et veldig alvorlig fenomen.
Rektor lider av et traumaticum obstructicum.
Det er en opplevelse han har fortrengt, -
- som har kommet opp igjen og blokkerer for alt annet.
Unnskyld, doktor. Med all respekt, jeg aner ikke hva du snakker om.
Rektor kan ikke forholde seg til virkeligheten. Han er ulykkelig.
Men hvorfor er han så ulykkelig?
Det vet vi ikke, men det må ha skjedd noe i Rektors fortid.
Noe så fælt at det er det eneste han tenker på.
Det som har skjedd har fått ham til å frykte julen og avlyse den.
Frykte julen?
Kan vi ikke bare kurere ham? Gi ham piller eller en bamse?
Ikke før vi vet hva som skjedde den gang.
Det eneste vi vet er at minnet... kan du snu på den...
... utløses ved synet av risgrøt.
Og vi har en tanke om at den gamle nisseluen har med saken å gjøre.
Men vi aner ikke hvordan.
Vi gjør selvfølgelig alt vi kan.
Men kuren mot det må han nok på en eller annen måte finne i seg selv.
Kan vi ikke fly med gaver likevel?
Ikke tale om. Ifølge skolens grunnlov fra 1521 paragraf 11, -
- kan man ikke gjøre om rektors beslutning.
Ei heller kan han avsettes, da en ny rektor kun kan tiltrede -
- når den sittende rektor underskriver sitt avskjedsdokument.
Noe den sittende rektor ikke kan gjøre i sin nåværende tilstand.
- Men hva kan vi gjøre? - Det er jo det vi prøver å finne ut.
- Vi får håpe at rektor blir bedre. - Kom. Vi skal finne Litteramus.
Fortiden kan vi dessverre ikke gjøre noe med.
- Han er her. Hei, Litteramus. - Vi har lett etter deg overalt.
- Hvorfor kom du ikke på møtet? - Hei, Lucia og Valdemar.
Snakk med eldsterådet. Vi må gjøre om rektors nye lov.
Loven er loven. Den kan ikke endres av andre enn rektor.
Lærerne sier at sykdommen hans skyldes noe i fortiden hans.
- Det har noe med denne her å gjøre. - Hva er det?
Det er jo en sånn gammel nisselue.
- Og den er vevd med lapplandsk ull og farget med...
- Med kirsebærsaft? - Hva har det med rektor å gjøre?
Jeg vet ikke. Så vidt jeg husker sluttet han med å være julenisse...
... her i Danmark i 1897.
- Har rektor vært julenisse? - Ja, i en kort periode som ung.
- Er det han som er på det bildet? - Ja, det er ham.
Kanskje han opplevde noe fælt som julenisse.
- Dere kan sjekke i julenotatene. - Hvor er de hen?
- I boken på skrivebordet mitt. - Jeg kan hente den.
Det er forferdelig. Ingen jul, ingen gaver.
Og uten gaver er det ikke noen som vil tro på oss.
- Så er det slutt på julenisseskolen. - Det er den her.
1884... 1894...
24. desember 1896:
"Ikke noe er verdt å nevne. Julenissen kom tilbake 03.33."
"Alle gaver utdelt. Skyfri himmel."
"1897: Fin kveld, minus tre grader."
Nei, vent. Rektor har ikke under- skrevet noe. Det er en kommentar.
"Julenissen fra Danmark underskriver i morgen på grunn av mageknip."
"La seg med en gang." Og det står at han var tilbake igjen kl. 22.19.
Det er umulig å dele ut alle gavene på så kort tid.
Svaret ligger nok gjemt der.
Det må ha skjedd noe alvorlig. Det må eldsterådet få vite.
Voksne hører ikke på barn. Det er vi som må løse dette.
Hei.
- Ja, hvordan går det? - Ja.
- Hvordan har du det, Valdemar? - Jeg har det fint.
- Hva vil du? - Kan du gjøre meg en liten tjeneste?
En liten tjeneste?
Ja, jo fordi... Husker du Balthasar?
- En av de tre vise menn. - Nei.
- Jo, ham fra Østerland. - Å. Ja. Hva med ham?
Vi skal på sykebesøk til rektor.
- Har han blitt verre? - Nei, nei, det er ikke noe endring.
- Var det bare det du ville si? - Ja, eller nei...
Jeg lurer på om du kan være barnevakt for Balthasars sønn, Elias?
- Elias! - Ja.
- Han er så irriterende! - Nå må du gi deg, Lucia!
Du er en stor jente nå. Du må begynne å hjelpe til.
I morges var jeg en liten jente. Og nå er jeg en stor jente.
- Kan du bestemme deg? - Nå er de her. Kom ut og hils.
Ser du? Voksne hører ikke på barn.
Kom, da.
Ja, det var en god idé.
Lucia! Du verden, har du blitt så stor?
- Hvem er det? Kjæresten din? - Nei, absolutt ikke.
Nei, selvfølgelig er det ikke det.
- Lucia vil gjerne passe på Elias. - Ja, selvfølgelig.
Det ble jeg glad for å høre. Hva med deg, Elias?
Elias?
"Sliter du også med tynt hår og pistrete skjegg?
Få et flott julenissehår og langt skjegg på under åtte uker."
- Er det din? - Nei, har aldri sett den før.
- Jo, den er din. - Du er så klåfingra.
- Kom og hils på Lucia. - Du skal ikke bestemme over meg.
Dere får unnskylde oss. Elias liker å bestemme ting selv.
Men jeg har en strålende idé. Hva sier dere til å dra på sirkus?
- Alle tre. - Ja! Jeg elsker sirkus!
- En god idé. Ikke sant, Lucia? - Jo.
Jammen, så herlig. Strålende.
Nå skal vi se. Dette burde være nok penger.
- Takk. - Vi får se å komme oss av gårde.
Ha det. Kos dere, da.
Og Elias? Gjør som Lucia sier. Forstått?
Hva tror du skjedde med rektor på julaften i 1897?
Hvem snakker dere om?
- Om rektor. - Han har blitt gæren, ikke sant?
Han opplevede noe fælt for mange år siden.
Derfor liker han ikke jula lenger.
- Hvor lenge har dere vært kjærester? - Vi er ikke kjærester.
Hvis du er stille til vi kommer til sirkuset, får du en brus. Ok?
Jeg henter brus og popkorn.
Kan jeg få en rødbrus?
Wow!
Tre billetter.
- Kos dere nå. - Takk.
Takk.
- Skjer a, lille bæsj? - Bæsj kan du være selv.
Mine damer og herrer! Først har jeg den store ære -
- å presentere den fantastiske knivkasteren Ludmilla Dracul!
Ærede tilskuere. Før jeg begynner kan jeg få en modig publikummer?
Her borte! Velg meg!
- Der har vi en kjekk, ung mann! - Elias, nei.
Hvis du rører på deg... kan ikke jeg love noe. Sånn!
Du bomma!
Gi ham en stor applaus!
Hva driver du med? Jeg har lovet pappaen din å passe på deg.
Det skjedde jo ikke noe.
Velkommen. Har du et bitte lite minne fra da du var en liten baby?
- Nei. - Det skal jeg forandre på.
Sett deg ned.
Nå jeg skal hypnotisere deg og reise inn i ditt sinn.
Vi skal reise i tiden.
Lytt til min stemme.
Kun min stemme.
Sånn. Vi skal reise tilbake til ditt liv.
Tilbake til den tiden du var bare to år gammel.
Knut, når jeg knisper med mine fingre, -
- du åpner dine øyne, og du er en bitte liten baby.
Tre, to, en.
Åpne dine øyne.
- Jeg har bursdag! - Du har bursdag? I dag?
i dag er det Knuts fødselsdag hurra hurra hurra
- Hvor gammel blir du, lille Knut? - Jeg blir to år.
Knut... Lytt til min stemme.
Kun min stemme.
Sånn, ja, Knut.
Når jeg knisper med mine fingre, er du tilbake til nåtiden.
Men du vil fortsatt huske alle disse herlige minnene.
Tre, to, en.
Velkommen tilbake, Knut.
Knut? Kan du huske noe fra din barndom?
Ja. Jeg husker faktisk min to-års-fødselsdag.
Hva pokker er det?
- Jeg har bæsja. - Det er bare kabler. Ikke bry deg.
Det er bare bommelom, min venn. Verden trenger dine kabler!
Gi applaus til Knut!
Høyst ærede gjester. Nå har vi kommet til kveldens hovednummer.
Den magiske tidsmaskinen.
Ingen vet egentlig hvor den stammer fra.
Noen sier Antarktis. Andre sier Atlantis.
Når man går inn i maskinen, -
- så kan man reise til alle verdens tider til alle verdens land.
Tiden er ikke bare noe som går fremover.
Tiden er mer som et hjul.
Forestill dere at her er vi nå. Men her er i går.
Eller her borte om et år.
Ja, kan vi finne en fra publikum, kanskje?
Du, vakre kvinne. Kan De være så snill å komme hit?
- Jeg? - Ja.
- Og hva heter du? - Gudrun.
Hvis du kunne bestemme selv, hvor vil du reise i fortiden?
- Jeg liker oldtidens Egypt. - Fascinerende, ja.
Sånn. Nå er det klart.
Det er ikke farlig.
- Kom igjen. Gå inn. - Bare oppfør deg ordentlig.
1325 F. KR. EGYPT
Jeg har jo sett at det er en modig gutt her i salen.
- Det er meg! - Du.
Nei, Elias. Nei, Elias.
- Ta en titt inni maskinen. - Den er tom.
Ja. Det er den.
Vær så god.
Og nå er Gudrun i oldtidens Egypt, faraoenes forjettede land.
Hva hun opplever der, kan vi ikke si noe om.
For fem sekunder her -
- kan være mange år i den tiden hun befinner seg i.
Nå skal vi få Gudrun tilbake.
- Velkommen tilbake. - Ahlan! Jeg mener hei sann.
Kan madamen sette seg på plass igjen? Hva sier dere om det?
Jeg var i oldtidens Egypt.
- Skal vi hilse på kamelene? - Ja, greit.
Hei, stopp. Vent litt. Skal dere ikke finne tidsmaskinen?
- Hvorfor? - Vi kan hjelpe rektor i fortiden
- Det er bare et sirkusnummer. - Dere så det, dama reiste til Egypt.
Hun var skuespiller. Men et underholdende trylletriks.
Hei, se. Der er de.
Å.
- Så søt den er. - Ja.
Veldig myk pels.
- Skal du ikke klappe den? Elias? - Elias?
- Elias?
Elias?
"Fare for tidshopp. Adgang forbudt."
Tror du han...?
Du, hva gjør du? Hallo! Det står adgang forbudt.
Lucia, det står adgang forbudt. Hallo. Hører du meg, eller?
- Jeg tror han gikk inn i maskinen. - Så få ham ut igjen.
Elias?
Den er tom.
- Da leter vi utenfor. - Nei, vent litt.
23. desember 1897.
Viborg.
Det er jo bare en rekvisitt til et trylletriks.
Men tenk hvis det ikke er det?
Vi må finne ham. Han er mitt ansvar.
Elias? Elias?
Elias?
Valdemar?
Så prøver du det med beinet igjen.
Ja, bra. Og så kan du godt...
Å! Hva gjør du her? Forestillingen er i kveld.
Jeg leter etter en gutt med samme jakke som meg. Har dere sett ham?
- Han har sikkert dratt til byen. - Hvilken by?
- Hvor er vi? - Viborg.
- Og dette er år 1897? - Selvfølgelig. Hvorfor spør du?
Bare glem det. Takk.
Mysteriet om de forsvunnede barna fortsetter. Politiet på bar bakke.
Mysteriet om de forsvunnede barna fortsetter. Politiet er rådløse.
- Kom og kjøp dagens avis. - Kan jeg spørre deg om noe?
Hva er det nå? Vil du også se et ekte politiskilt?
- Jokumsen, du får finne fram ditt. - Ja.
- Du kan godt ta på det. - Nei takk.
Jeg leter etter en gutt som er så høy med samme skolejakke som meg.
En gutt som er borte? Det høres alvorlig ut.
Det høres ut som en forbrytelse. Tror du hun er en forbryter?
Godt spørsmål. Er du det?
Nei, gi dere. Han forsvant da vi var på sirkus.
- Kan du bevise det? - Har dere sett ham eller ikke?
Hør her nå, lille venn. En tyvebande er aktiv i Viborg by.
Barn forsvinner på mystisk vis.
Så vi har ikke tid til deg og din lillebrors tåpelige gjemmelek.
Ta og pell deg vekk nå.
Nei, jeg vil ikke.
Sitt rolig, og la meg komme til.
Gap opp.
Hva syns du om han nye fyren i Ravneredet?
Tror du han kan noe?
- Nei, han ser vel litt dum ut. - Ravneredet...
- Far, jeg vil ikke likevel. - Nei, men det skal du.
Så kan du lære deg å børste tennene dine bedre.
Gap opp nå. Sånn, ja.
- Vi stikker. - Da var jeg ferdig.
- Vær så god. Det blir fem øre. - Ja. Selvfølgelig.
Å? Hvor er pengepungen? Pungen min er borte! Jeg har blitt ranet!
- Politi! Jeg har blitt ranet! - Det var hun der.
- Jeg så det også. - Ta henne!
- Stopp i lovens navn! - Det var ikke meg.
- Hallo, stopp! - I lovens navn!
- Kom tilbake. Ellers... - Ellers hva?
- Ellers så... - Ellers får du ikke noen julegave!
Å, vekter
klokken er slagen åtte
når mørket på jorden bli...
Hei, vennen.
- Ikke vær redd. - Hvem er du?
Jeg er vekter. Jeg kjenner byen som min egen bukselomme.
- Vet du hvor Ravneredet er? - Hva er det?
- Det skulle være et sted her i byen. - Da tror jeg du har misforstått.
Skal vi se, jeg har et kart over Viborg her.
Se. Ikke noe Ravnerede her.
- Hva er det der? - Ravnsborg.
Det er et gammelt, forlatt gods.
- Vet du hvordan man kommer seg dit? - Karl Bomholt bor ved Ravnsborg.
Han leverer mineralvann til Buchwalds krostue og kjører dit omtrent nå.
Hvor ligger Buchwalds krostue?
Ned gaten og til venstre i en liten bakgate.
- Takk. - Vent. Karl Bomholt hater unger!
- Hva er det du sier? - Det mangler alltid flasker her.
- Det mangler da aldri flasker. - Takk for denne gang. På gjensyn.
- Unnskyld! Er du Karl Bomholt? - Hva raker det deg?
- Kan jeg få sitte på til Ravnsborg? - Nei! Ikke tale om.
- Men skal du ikke den veien? - Jo. Og hva så?
- Så hvorfor kan jeg ikke bli med? - Jo, fordi du faktisk ikke kan det.
- Du kan vel ta henne med deg. - Nei. Ikke tale om.
Barn bråker og de stinker og stjeler. Sånn er det bare. Farvel.
Du. Bare hopp på. Han oppdager deg ikke, uansett.
Hei, hei, lille fugl.
Pass deg nå, søster.
- Elias! Hva gjør du her? - Jeg vil hjelpe rektor.
Du lovte meg å alltid spørre om lov. Jeg har ansvaret for deg.
Det er din siste brus, så skal vi hjem.
- Niks. Jeg skal ikke hjem. - Jeg lovte å passe på deg.
Pappa kan hoppe i havet. Det er morsommere her hos baron von Ravn.
- Hvem er det? - God kveld, kjære barn!
Ok. Martin, er du klar? Ta den nå. Ja! Fantastisk.
Å, jenter. Kan von Ravn få lov å prøve hoppe litt?
To, tre, fire, en!
God kveld, unge dame. Mitt navn er baron von Ravn.
Hvem har jeg æren av å møte?
- Lucia. - Velkommen, Lucia.
Dette er mine to fortrolige medarbeidere, Rotta og Fettgreven.
- Hei. - Si meg... Lucia...
Er du også lei av dumme voksne som hele tiden skal bestemme?
Ja, litt.
Da er det jo bra at Ravneredet finnes, ikke sant?
For her i Ravneredet er vi alle én stor familie.
Her, skjønner du... er det barna som bestemmer.
Og hver eneste dag, den skal være...?
- En fest. - Og en dans på roser.
Nemlig.
Det er et sånt gammelt uttrykk som jeg oppfant engang.
Så man kan gjøre akkurat det man vil her?
Ja, stort sett. Vi har bare én enkel regel her.
Von Ravns kontor er forbudt for barn.
Nemlig. Og hvorfor er det sånn at man ikke får gå inn på mitt kontor?
Der er det kjedelige voksenting. Vi barn er her for å ha det gøy.
Er det ikke fantastisk, eller?
Så det er her alle byens forsvunnede barn er?
Ja... bevare meg vel.
"Forsvunnede"? De har vel bare funnet seg et nytt og bedre hjem.
Hva med foreldrene? De savner dem.
Å, nå er det sent. Det er på tide med opptelling, barn!
Hva har dere tatt med hjem til Ravnefar?
Ops, hva er det vi har her? Jepps.
Skal vi se? Å, den var flott!
Ja, og hva har vi her, da? Oh!
Hva er det her? Ja, ja. Glimrende.
Oh! Ja. Ja, ja.
Barn, det her må være desemberrekord, eller?
Du store! Strålende! Å.
En tannbørste? Hva i all verden? Men hva med deg, Elias?
- Å, et gullur! - Elias, har du stjålet?
Før du sier noe, Lucia, -
- så skal du vite at det smerter meg at vi må ty til tyveri.
Men du må også forstå at alt dette tyvegodset her -
- blir naturligvis gitt videre til fattiggården -
- og byens trengende barn, som i denne juletid...
- Hva er det du driver med? - Det går til de fattige.
Og kun et beskjedent lite beløp blir igjen til oss, -
- så vi kan få det aller nødvendigste.
Sånn som sjokolade, brus og kaker.
Stemmer ikke det, lille rakker-Elias?
Det stemmer, Lucia. De fattige får pengene. Alt sammen.
Hallo!
Han er jo helt borte.
- Har det ikke blitt bedre? - Nei, det er verre.
Han har forsvunnet helt i sin egen verden.
Får han noe å spise? Han ser litt blek ut.
Han har også sluttet å ta til seg føde.
- Nei, men det går jo ikke. - Nei.
- Har du prøvd å gi ham risgrøt? - Risgrøt! Hvem sa risgrøt?
Ikke meg.
Du hørte feil. Hun sa at hun syntes nissen er søt.
Ja, sånn. Fint. Du må ikke finne på å si "risgrøt"!
Skål!
Da er det fellesmøte i peisestuen!
- Kan du gi meg brus? - Ja, vær så god.
- Hei. Hva heter du? - Margrethe.
- Har du vært her lenge? - Tre uker.
- Har alle sammen fått godteri? - Ja!
Alle tiders. Da setter vi i gang.
Dere ser her den gamle -
- og stokk døve, stærblinde Jens Boyes kjøpmannsgård.
Og hvorfor viser jeg dere den?
Jo, det gjør jeg -
- fordi det er her vi skal begå alle tiders kupp.
Et kupp så spektakulært utført -
- og gjennomtenkt av min hjerne, at det kommer i historiebøkene.
Et kupp så stort, -
- at alle... i byens barnehjem -
- og fattiggårder, -
- aldri noensinne skal bekymre seg om julegaver igjen.
Kuppet skal skje i morgen. Julaften.
I morgen skal vi røve julenissens slede!
- Hva? - Strålende, ikke sant?
Se her, vi skal bruke en sint katt. Risgrøt. Avføringsmiddel.
En stige. En hestevogn med én hest.
Vi begynner her. Porten inn til Jens Boyes kjøpmannsgård.
Jens Boye har en sint gammel vakthund.
Brutus heter den. En djevelsk kjøter.
Men det er én ting den ikke kan fordra.
Med første hinder ute av veien...
... så venter vi bare på at klokken slår ti.
Klokken er slagen ti
Så er tiden inne for at lille Lis -
- gjør klar til julenissens nattmat.
Døren er naturligvis låst. Men det er ikke noe problem.
Julenissen lander på Jens Boyes tak klokken ti presis.
Det vet vi fra Rotta, for han arbeidet der sist jul.
Jens Boye ønsker seg... tøfler.
Julenissen er kjent for sin store kjærlighet til risgrøt.
Så det har Lis selvfølgelig satt frem til ham.
"Til julenissen. Velkebomme." Å...
En svakhet som kommer til å koste ham dyrt.
Den sultne juletosken.
Å.
Å... Ikke... ikke pølse i juledrakten.
Med julenissen ute av spill, -
- kan vi gå videre til neste trinn i planen.
Mens Fettgreven og Rotta tømmer sleden for gaver, -
- lister jeg meg inn til den gamle kjøpmannen.
Her låner jeg brillene hans og høretrakten hans.
Men det gamle geværet, det lar jeg henge.
Helt til slutt skal jeg gjøre mitt siste, geniale trekk.
Å låse julenissen inne på Jens Boyes toalett.
Hallo?
Og så kan vi nyte mitt mesterverk i all sin genialitet.
Mens julenissen sitter og skiter.
Slipp meg ut!
Bråket fra den desperate julenissen har vekket den gamle Jens Boye.
- Å nei. - Hjelp meg! Lås opp nå!
Toalettdøren er laget av tykk eik.
Du skal få et skudd i akterspeilet.
- Hvor er du? - Slipp meg ut!
- Hvem er det? - Du vil ikke tro meg.
- Men det er meg, julenissen. - Har du stjålet grisen?
Er du en tyv? Nå skal du pokker meg få smake.
Stopp, din forbannede tjuvradd! Kom tilbake med julegrisen!
Her ville synet av den tomme sleden fått julenissen til å jage oss.
Men heldigvis er den sinte Jens Boye der -
- til å skremme julenissen vekk.
I mellomtiden kjører vi gavene stille og rolig hjem til Ravnsborg.
Hjem! Kom igjen!
Ferdig, slutt.
Kult, ikke sant?
- Det er sykt store greier, Ravnefar. - Du er jo genial.
Nja.
Å, ja. Margrethe.
Er det ikke slemt å rane julenissen? Han gjør jo barn glade.
Takk...
... for et veldig godt spørsmål, Margrethe.
Jeg er glad for at du spør.
Jeg er veldig glad for det.
Du skjønner, saken er den at julenissen...
... i virkeligheten slett ikke er så god som han gir seg ut for.
Altså, gir han ikke ut gaver kun én eneste gang i året?
Hæ? Og er det ikke han alene som bestemmer -
- hvem som har vært slem og hvem som har vært snill?
Si meg en ting, hvorfor skal han alene bestemme det?
Og har dere tenkt over at han aldri noensinne -
- har kommet med gaver her til oss?
Sannheten er den at julenissen ikke bryr seg om oss.
Nei, det er kun de som har råd til en skorstein -
- og et fint juletre som får gaver.
Pokker ta den julenissen!
Nei, det vi gjør, det er, -
- at vi tar fra dem som har mest, -
- og så gir vi til de som har minst av alle.
Det er de fattige barna som skal ha disse gavene.
Ikke de rike!
- Er dere med meg, barn? - Ja!
Forsyn dere av brus!
- Er den julenissen rektor? - Ja.
Så det ranet von Ravn planlegger, er det som har gjort rektor så rar?
Det må være det.
- Vi kan ikke la ham gjøre det. - Nei. Vi er nødt til å stoppe det.
Von Ravn, jeg får ikke sove.
Du, Elias. Ligger du og tenker på din sure far?
Nei, jeg ligger og tenker på kuppet i morgen.
Nå.
Ja, altså...
Da jeg var gutt, jeg fant på et lite triks, -
- som kalles... å telle sauer.
- Det er ingen sauer i sovesalen. - Sauer? Hvor? Å, ja.
Det er noe jeg forestilte meg.
Sånne sauer inni hodet mitt, -
- som løp forbi, og så stille og rolig falt jeg i søvn.
Men hvis jeg forestiller meg sauene, så vet jeg jo hvor mange det er.
Ja, eh... De er uendelige, Elias.
- Du skal bare telle dem. - Hvordan teller man uendelig?
Du teller bare så mange du klarer, ikke sant?
Og så til slutt sovner du bare.
- Hva slags sauer mener du? - Hva slags?
Ja, islandske, gotlandske eller en tredje type sau?
Det må du finne ut av selv. Bare tell. Og så legger du deg, bare.
- Da velger jeg geiter. - Geiter?
De er mye kulere. Ja, god natt. Hyggelig å snakke med deg.
Geiter. Teite guttunge.
Er du klar?
Dette kontoret var litt kjedelig, eller?
Hvorfor vil han skjule det her?
Elias? Hvorfor kan ikke den gutten bare høre?
Elias? Elias?
- Elias, hvor har du vært? - Jeg brukte bare kortet.
- Hvilket kort? - Det der.
- Det her? - Ja.
Hva skjer?
Se, Lucia. En skatt.
Det må være alt det barna stjeler inne i byen.
Nei, det går til de fattige.
Nei, Elias. Von Ravn beholder alt selv.
- De fattige får ikke en krone. - Men da er han jo en løgner.
Ja. Og en kjempedust.
- Hva skal vi gjøre? - Vi må fortelle alle hva som skjer.
Og få stoppet det vanvittige kuppet. Kom.
Å, nei.
- Hva er det? - Han kommer.
Hva gjør han?
Han kommer inn. Kom!
Ned! Du gjør som jeg sier.
Skal vi se hva vi har fått i dag, da. Hva har vi her?
Ah! Perlekjede. Jeg elsker perlekjeder.
Og hva har vi her?
Oh. Et gullur. Ja, ja, ja.
Skal vi se her? "Fra far og mor".
Tusen takk, farmor.
- Ja, og hva har vi her, da? - Nå gjør du som jeg sier.
Ja da.
I love gold.
What about a little picture? Yes! It will be good. Yes.
I'm so... Let's see. Bum, bum, bum. Ja, sånn, ja.
Den er fin. Sånn, ja. Skal vi se.
Ja. Så skal jeg...
Fantastisk! Ja, det er sant, ja.
Takk skal du ha. Ja.
Tok han en selfie?
- Å, for en selvgod fyr. - Jeg tror han har gått.
La oss stikke.
- How are you? - How do you do?
How do you do?
- You look fantastic. - You look fantastic!
Ikke noe av tyvegodset går til fattiggården.
- Von Ravn beholder alt selv. - Det er ingen penger på Ravnsborg.
Jo. Vi fant et hemmelig rom med alt tyvegodset.
Så han har lurt oss?
Alt Von Ravn gjør, gjør han for sin egen del.
Har du noen bevis?
- Se her. - Fy flate for en blære.
- Hva skal vi gjøre nå? - Vi må stoppe von Ravn.
Han må ikke få rane julenissen og ødelegge jula for alle.
Den er låst.
La meg. Pass dere.
- Ah! Hva i all verden foregår her? - Fortell hva du driver med.
Jeg sitter og gjør regnskap og fordeler penger til de fattige barna.
Den faller jeg ikke for. Du beholder alle pengene selv.
Det kunne jeg aldri noensinne drømme om.
Hva er det her da?
Det er en forfalskning.
Du ser tydelig at det ikke er meg.
Flytt deg.
- Ravnefar, går det bra? - Ja da.
- Din kjære Ravnefar er bløffmaker. - Hvordan våger du?
Ingen er mindre bløffmaker enn meg.
Jeg er verdens minste bløffmaker.
Den går jeg ikke på. Elias. Døren.
- Det er ikke der. - Hva?
Kortet er borte.
Hvor er kortet som åpner det hemmelige rommet?
- Jeg aner ikke hva du snakker om. - Det hemmelige rommet bak maleriet.
Jeg har sett det selv.
Det rommet der inne er aldeles ikke hemmelig.
SKANDINAVIA-AMERIKA LINJE
- Det er jo tomt. - Ja, selvfølgelig er det tomt.
- Hva forventet du? - I går var det masse gull og penger.
Rommet ble bygget så vi kunne gjemme oss hvis politiet kom.
Det har aldri noensinne vært gull og penger her inne.
Hvor har du gjort av pengene, din svindler?
Kanskje det er du som er svindleren.
Hvorfor prøver du å vende mine venner mot meg, mine kjære ravnebarn?
Ser dere ikke hva hun gjør mot oss?
Hun prøver å spre gift mellom oss så vi ikke stoler på hverandre.
Men hun har jo nok penger. Se på klærne hennes. Fine og rene.
- Sånn som tennene hennes. - Han må ha flyttet alt tyvegodset.
Du skal ikke ødelegge min drøm om å hjelpe de fattige barna. Kom.
Dere blir her.
Nei, stopp. Ikke la ham rane julenissen.
Han ødelegger jula for alle barna. Slipp oss ut! Hallo!
Fy, så skuffet jeg er over dere. Hvordan kunne dere tro på henne?
Ja, Margrethe.
- Er vi nødt til å rane julenissen? - Fytte grisen, jeg er lei spørsmål!
- Vil du inn til de kujonene der? - Nei.
Hvordan skal jeg noensinne kunne stole på dere igjen?
- Unnskyld, von Ravn. - Unnskyld.
- Unnskyld, von Ravn. - Hva sier dere?
- Unnskyld, von Ravn! - Hva sier dere?
Å, unger. Dere er tilgitt. Rotta kommer snart tilbake med katten. Kom.
Kom igjen nå. Det er ikke noe å være redd for.
Hent den stigen. Bra. Da mangler vi bare Rotta.
Der er han. Vent et lite øyeblikk.
Ja, der var dere like ved å ferske meg, hva?
Var det ikke for Elias, hadde jeg ikke oppdaget at dere avslørte meg, -
- og nå har jeg fått tømt hele stuen for tyvegods.
- Hva er det der for noe? - Mitt lille minne.
Du havner i fengsel for dette.
- Hva er det? - For i morgen...
Da tar jeg et skip til Amerika.
Fullt av gull og julenissens gaver.
Så...Merry Christmas to you.
Må dere visne bort her inne.
Unnskyld.
Vi klarer oss.
Ja, men hva om vi aldri kommer hjem igjen?
Vi skal komme hjem igjen.
Jeg må bare finne ut hvordan.
- Dere kom tilbake! - Lis overbeviste oss.
- Det er noe rottent med ham Ravn. - Han er en løgner.
Se selv.
Jeg skal banke ham, den teite fyren!
- Hvordan kommer vi inn til byen? - Det tar en dag å gå dit.
- Vi kan løpe. - Vi skulle hatt hest og vogn.
Det har vi der.
- Brygger Bomholt hater jo barn. - Det bryr jeg meg ikke om.
Kom igjen, inn til sida.
- Vent, stopp! Kan vi få skyss? - Er det deg igjen? Kom deg vekk.
- Vi trenger vogna di. Det er viktig. - Særlig. Forsvinn nå, drittunge.
Julen er i fare hvis du ikke gir oss skyss til byen.
Og så? Jeg hater julen nesten like mye som jeg hater barn. Forsvinn!
Thor, fikser du dette?
Gi oss skyss nå!
- Er alle på? - Ja!
Kom igjen. Hypp, hypp.
Fortere, da.
Takk for turen. Og god jul.
Jammen... litt god jul til dere også.
Ok, dette er planen. Margrethe, Lis og Elias, dere blir med meg.
Vi må til kjøpmannsgården før von Ravn utfører planen.
Dere andre drar til politiet og forteller dem alt sammen.
Da er det bare oss tre igjen. De andre fikk kalde føtter, reddharene.
Good evening. Good evening.
Da må vi være fokuserte.
- Er dere klare? - Ja.
- Rotta er klar. - Katta.
Var det ikke du som skulle ta inn katten?
Jeg har bestemt at det er best jeg holder utkikk. Sett i gang.
Fantastic! Marvellous.
Brutus?
- Hvor er hunden? - Vi har visst hellet med oss.
Brutus må ha falt i søvn etter julegrøten. Kom.
Kom og hjelp meg med å løsne hesten fra vognen.
Hvor heldig er det mulig å være?
- Hvor er du hen? Vi har det travelt. - Ja da. Jeg kommer nå.
Ravnefar, hva skal jeg gjøre med katten?
Katten? Legg den nedi tønnen der.
Dere tømmer sleden, jeg tar meg av risgrøten.
Eller skal vi kalle den fisgrøten?
Kom igjen. Vi setter opp stigen.
Nå er det din tur.
Kom og hjelp meg.
- Jeg tror den sitter fast. - Kan du gå til enden av stigen.
Hundebæsj, eller!
Jens Boye...
Hva pokker?!
Sånn, ja.
Pokker heller. Rett i pissepotta.
- God kveld, lille Rotte. - Hva gjør du her?
Vi kan ikke ha rotter på taket.
Hjelp! Hjelp meg, Ravnefar!
- Rotta. - Det er hun jenta.
Hjelp!
Hjelp! Hjelp meg!
Hjelp!
Hjelp! Mamma!
Slipp meg, din kjøter!
- Ubudne gjester. - Au, au!
Er det to forbaskede tjuvradder?
Kom dere ut herfra! Ellers pumper jeg ræva deres full av bly!
Hva er det? Hva gjør du på kontoret mitt?
- God aften. - Se og kom deg ut!
- Kom ut, med en gang! - Ja, selvfølgelig.
- Fort ellers fyller jeg deg med bly. - Det er dem dere skal arrestere.
Å, du skal ikke løpe noen steder. Din lømmel.
Pussig. Det er vel ingen av dere herrer -
- som vet hvor man kan finne en nattpotte?
Von Ravn, du er arrestert for tyveri, heleri, -
- barnelokkeri, husokkupasjon, hestetyveri.
- Og for å sette julen i fare. - Du ble tatt med buksene nede.
- Shut up, you evil woman. - Grip ham, Jokumsen!
Nå blir du med meg. Du er høy i hatten, hva?
- Tenk å stjele fra julenissen. - Nå skal du i kasjotten.
- Tenk at vi var så dumme. - Det var for godt til å være sant.
- Kan jeg dra hjem nå? - Ja, det skal vi alle.
- Tenk om mamma blir sint. - Foreldrene deres er glad i dere.
De får verdens beste julegave når dere kommer hjem.
- God jul. - God jul, Margrethe.
God jul.
Kom. Vi må til tidsmaskinen.
Hva om sirkuset har reist videre?
Det har de ikke.
Still maskinen til Grønland, 23. desember 2022.
Perfekt. Kom.
- Unnskyld, Valdemar. - Var det ikke det jeg sa?
- Det var bare et trylletriks. - Trylletriks? Hva er det her da?
- En gammel brus. - Den er god som ny.
- Kom. Vi må forte oss. - Hvor skal vi hen?
Til skolen for å få rektor til å gjøre om den dumme loven sin.
Men du gikk jo inn for bare to sekunder siden.
Så han ville rane julenissens slede og beholde gavene selv?
- Stemmer. - Bra dere fikk stoppet det.
Ja, og nå har ikke rektor dårlige minner om julen.
Hei, hvor skal dere hen? Det er adgang forbudt. Spesielt for barn.
Lucia, hva gjør dere her? Hvorfor er dere ikke på sirkuset?
Det høres rart ut, men vi har kurert rektor.
Vi reiste til 1897 og forhindret det som fikk ham til å frykte julen.
- Det er jo bare tull. - Det er sant.
- Hører dere på den lille jenta? - Jeg er ikke en liten jente.
- Doktor Herz, se. - Hva er det her for noe?
- Hvor er den ødelagte lua? - Det er den.
Da jeg snudde meg, var den ikke ødelagt lenger.
- Da er det kanskje sant det de sier. - Jeg kan faktisk ikke tro på det.
"Julen er forferdelig. Grusom! Den skal avskaffes!"
"Å, julen! Det er den herligste tiden."
"For noe visvas! Den må avlyses. For barnas skyld."
"Overhodet ikke. Julen er årets absolutt beste tid."
- Hvorfor oppfører han seg rart? - "Hvem kaller du et fjols?"
Det er mistenkelig likt en duo personalis dialogicum.
- Altså at han snakker med seg selv? - Ja, det kan man også si.
Anton og Mikkel, hjelp ham til sengs.
"Det er du som er et fjols."
"Du er et fjols. Et dobbeltfjols." "Nå kommer det flere fjols!"
- Jeg skjønner det ikke. - Han sitter nok fast mellom minnene.
Så husker han ikke de nye minnene så godt.
Vi kan hypnotisere ham! Da husker han de gode minnene.
Hypnotisere skal vi ikke. Det er kvakksalveri.
Vi så noen gjøre det på sirkuset.
Vi kan ikke ta med rektor til sirkus i den tilstanden. Utelukket.
- Jeg kan gjøre det. - Du?
Vi kan jo like godt prøve. Det kan ikke bli så mye verre.
Om ikke han treffer en tredje rektor å prate med.
Hva kan jeg bruke som pendel?
Som lege er jeg nødt til å si at jeg ikke kan godkjenne dette.
Nå... har jeg jo sagt det.
Bra.
Da setter vi i gang.
Jeg er sikker på at du klarer det. Jeg er ikke nervøs.
Helt rolig. Bare se på hånda mi. Helt rolig. Nesten.
Det er bare hele skolens fremtid det dreier seg om. Og rektors.
- Stille, så jeg kan konsentrere meg. - Kom igjen, vennen.
Øyelokkene dine blir tyngre og tyngre.
Du blir søvnig. Du lytter bare til min stemme.
Bare til min stemme.
- Nå må du ta deg sammen. - Hva skjedde? Unnskyld.
Jeg skal skjerpe meg. Bare fortsett.
Trekk pusten... rolig.
Rektor, legg merke til at øyelokkene blir tyngere og tyngere.
Du blir søvnig. Du lytter bare til min stemme.
Bare min stemme. Nå skal vi på en liten reise.
Men det er helt greit.
Når jeg knipser med fingrene, er du tilbake til julaften året 1897.
Tre, to, en.
Fortell meg hva du ser, rektor.
Jeg ser Jens Boyes kjøpmannsgård, og så lander jeg sleden.
Å, en vakker stjerneklar himmel.
En perfekt julekveld til julegaveutdeling.
Rett i pissepotta.
Den snille Jens Boye har satt fram risgrøt til meg.
Jeg elsker risgrøt.
Hjelp! Au!
Jeg tror ikke noen elsker risgrøt mer enn meg.
Sånn, da får jeg bare komme meg videre.
Hypp, hypp, Rudolf! Hypp, hypp!
Når jeg knipser med fingrene, våkner du -
- med disse gode minnene fra en herlig julaften i 1897.
Tre, to, en.
God morgen, rektor!
- Hvordan har du det? - Fantastisk. Strålende.
- Jeg har hatt en fabelaktig drøm. - Det må være nybegynnerflaks.
- Hva gjør dere her? - Vi har fiksa skallen din.
- Du var jo helt borte. - Du var i 1897.
1897?
- Men er det ikke noe du skal fikse? - Skal fikse?
- Den tåpelige loven å avskaffe jul. - Avskaffe julen?
Det står alt sammen der.
Å! Hva er det jeg har tenkt på? Jeg er et stort fjols.
Kjære venner, julenisser, koner og barn, andre nisser og alle andre.
Jeg håper dere kan godta min uforbeholdne unnskyldning -
- for all den forvirring og uro min lille pinlige episode -
- har skapt på skolen de siste dagene.
Men takket være Elias' og Lucias kjempeinnsats, -
- fikk vi rettet opp feiltagelsen. La oss gi dem en applaus.
Loven om avskaffelse av julen og julenisseluer -
- er hermed annullert.
Julen er reddet!
Bravo.
Jeg har noe jeg vil si. Jeg bryr meg ikke om dere syns jeg er et barn.
Vær så god, Lucia.
Jeg foreslår at skolens grunnlov endres, -
- så rektor ikke lenger kan vedta lover uten et flertall.
Dette her må stoppes!
Skolen har behov for en leder.
En person som er god, vis og klok. Sånn som deg, rektor.
Jo, takk.
Men vi må huske at alle mennesker kan ta feil eller miste fornuften.
Ja, kanskje litt.
Eller kan bli egoistiske og grådige, selv om de sier det motsatte.
Vi må skrive om skolens lover så ikke én person bestemmer alt.
Alle nye regler og lover skal avgjøres ved avstemning.
Både barn og voksne skal ha stemmerett.
- For skolen vår er for alle. - Bravo!
Det må være den aller klokeste som bestemmer.
Ellers ender alt i kaos. Folk aner ikke hva som er best for dem selv.
De trenger å bli styrt av en god, vis og sterk mann.
Akkurat som det alltid har vært. Jeg nekter.
- Du er i mindretall, Kalorius. - Ja, men jeg protesterer.
- Og slutter. - Det er du jo velkommen til.
Jeg bestemmer hermed for siste gang i mitt virke som eneveldig rektor, -
- at flertallet fremover skal bestemme på skolen.
God jul!
God jul, Olrik.
Da ble det jul igjen.
Og alle gavene kommer til å bli levert i tide.
For en herlig kveld, hva?
- Der kommer Julius. - God jul!
- Ha det. - God tur, pappa.
Thor!
Erna, Thor er hjemme!
Lis!
Margrethe, er det deg? Jeg er så glad for å se deg.
- Hvordan går det, Rotta? - Rotta er sjuk.
God jul.
Æsj.
Jeg står over.
Tekst: Lise Weggersen Scandinavian Text Service
GOD JUL
JULENISSENS DATTER DEN MAGISKE TIDSMASKINEN