JULTOMTESKOLAN
Jaha...
Där har vi den.
Där är du ju, gamle vän.
Chateaunisse-du-Pape 1897.
Sista flaskan.
Vad är nu det?
Nej...nej...!
-Vad tror ni det gäller? -Det vet jag inte.
Vi får kanske jullovet förlängt ända till påsk. Lovet är hemma!
Där är han.
I många år har jag varit skolans rektor.
Och julen eller hjärtanas fest har alltid varit mitt fokus. Alltid.
Men...kära vänner...
Jag har nått insikten att det har varit ett misstag.
Julen är inte värd att fira. Det är en mörk och fasansfull tid.
Därför har jag som skolans ledare undertecknat detta dekret.
December, årets tolfte månad, ska vara som alla andra månader.
Från och med i dag är jultomteluvor förbjudna.
Nej!
De skall bestraffas med böter eller upp till 30 dagar i arresten.
-Det kan du inte göra. -Tystnad! Jo, det kan jag.
-Julen är inställd! -Det kan inte vara sant.
-Ursäkta! Gäller det också i Norge? -Ja. Ni är alla avskedade.
-Det är helt oseriöst. -Avskedade? Han kan ju inte...
Tystnad! Ni hörde vad rektorn sa. Tystnad!
Lycklig hemresa.
JULTOMTENS DOTTER DEN MAGISKA TIDSMASKINEN
-Hur kan rektorn ställa in julen? -Ja, jag är lika chockad som du.
Men rektorn är rektor och bestämmer sånt.
Julen kan inte vara inställd för rektorns tokiga idé.
Tänk inte mer på det nu. Låt de vuxna ordna det.
Jag kan inte låta bli. Det är min framtid också.
Du oroar dig för mycket.
Du tycker att du är en stor flicka, men du är ännu ett barn.
Jag är inget litet barn. Och min åsikt räknas också.
Inget mer prat. Nu byter du om. Vi flyger strax.
Jag mår lite dåligt.
-En liten puss? -Ja.
Har du märkt nåt annat?
Blodtrycket är alltför högt och ögonen är helt döda.
Jag tittar på det.
Ja, det är illa. Räck mig minnestavlorna.
Tack.
Rektorn?
Kan du berätta vad du ser här?
Där var inget.
Ojsan, va? En livlig liten krabat här.
Nej, där är inget heller. Vi provar den här. Va?
Fy. Fy!
Intressant, intressant. Jag tror att vi närmar oss nåt.
Usch!
Kom in! Hittade du nåt?
Jag har undersökt hela skolan nu. Men jag hittade den här i källaren.
Nej, nej, nej! Få bort den!
-För guds skull, ta bort den! -Ta bort den.
Kan det inte bli januari snart?
Vänta lite.
-Hej, Lucia. -Hejsan.
-Jaha, men... Vad händer? -Vad då, vad händer?
-Hej, Valdemar. -Hej.
Jaså...?
-Ska ni inte gå in nu? -Jo. Hej.
Kom ihåg att ta av luvan. Det är förbjudet.
-Ja, jag gör det ju också. -Du får böter.
Hon är så jobbig.
Ohoj, gott folk! Nissar, julflickor och jultomtar och allt däremellan!
Cirkusen är i stan, men bara för i kväll. Cirkus Möbius!
Mystik, magi och skoj! Och inte minst resor i tiden!
Ska ni på Cirkus Möbius i kväll? Det är schtur, schtur nummer!
Kom och få en upplevelse för livet för evig tid!
Cirkus Möbius!
Ho, ho, ho
Jättebra. Allihop.
-Ho, ho, ho -Ja! Igen.
Ho, ho, ho
Ho, ho, ho! Äldsterådet kommer med ett viktigt meddelande.
Krismötet efter rektorns inställande av julen börjar nu.
Mötet är bara för vuxna. Ho, ho, ho.
Ni hörde. Jag ska på viktigt möte, så ni får håltimme.
Ja!
Ska du inte med ut till de andra?
Nej. Vi ska ta reda på vad som händer.
Vad gör vi då?
Det får du se. Kom.
Det vi står inför är ett ytterst allvarligt fenomen.
Rektorn lider av ett traumaticum obstructicum-
-som varit förträngt i så hög grad-
-att det nu blockerar allt annat.
Förlåt, men jag förstår inte ett dyft av vad du säger.
Rektorn kan inte förhålla sig till verkligheten, för han är olycklig.
Vad är han så ledsen för?
Det måste ha hänt nåt fruktansvärt i hans förflutna.
Nåt som är så hemskt att han bara kan tänka på det.
Det som har hänt har fått honom att frukta julen och ställa in den.
Frukta julen?
Kan ni inte bara kurera honom? Ge honom lite piller eller en nalle?
Inte förrän vi vet vad som hände då.
Det enda vi vet är att minnet... Du får gärna vända den.
-...det triggas av risgrynsgröt. -Risgrynsgröt?
Och vi tror att denna gamla trasiga jultomteluva har med saken att göra.
Men vi har ingen aning om hur.
Vi gör så klart vad vi kan.
Men boten måste på nåt vis komma inifrån honom själv.
Kan vi inte flyga ut med julklappar ändå?
Absolut inte. Enligt skolans grundlag från 1521, paragraf 11-
-kan rektorns beslut inte ändras.
Ej heller kan han avsättas, då en ny rektor bara kan installeras-
-när den sittande rektorn har undertecknat sin uppsägning.
Med den sittande rektorns tillstånd så går det tyvärr inte.
-Men vad ska vi göra då? -Det är det vi försöker komma på.
-Vi kan hoppas rektorn blir frisk. -Kom. Vi måste hitta Litteramus.
Det förflutna kan vi ju inte ändra.
-Han är här! - Hej, Litteramus. -Vi har letat efter dig överallt.
-Varför var du inte på mötet? -Hej, Lucia och Valdemar.
Prata med äldsterådet. Rektorns nya lag måste ändras.
Lagen är lagen och den kan inte ändras av nån annan än rektorn.
Läkarna säger att hans sjukdom beror på nåt i hans förflutna.
-Det har nåt med den här att göra. -Vad är det?
Det är ju...det är ju en av de gamla jultomteluvorna.
Och den är vävd med lapsk ull och färgad med...
-Är det körsbärssaft? -Vad är kopplingen till rektorn?
Såvitt jag kommer ihåg så slutade han att vara jultomte...
...i Danmark år 1897, ja.
-Har rektorn varit jultomte? -Ja, som ung under en kort period.
-Är det han på bilden där? -Ja, det är han.
-Han kan ha upplevt nåt hemskt då. -Hur får vi veta det?
-Titta i julannalerna. -Var hittar vi dem?
-Det är den stora boken på mitt bord. -Den hämtar jag.
Det som har hänt är förfärligt. Utan jul, inga klappar.
Och utan klappar kommer ingen längre att tro på oss.
-Då är det slut med jultomteskolan. -Det är den här.
84. 94.
24 december år 1896:
"Inget att anmärka. Jultomten var tillbaka 03.33."
"Alla julklappar utdelade. Molnfri himmel."
"1897: Vacker kväll, minus tre grader."
Hey, vänta. Rektorn har inte skrivit på nåt. Här är en anteckning.
"Jultomten från Danmark skriver på i morgon på grund av magont."
"Gick direkt i säng." Och det står att han var tillbaka redan 22.19.
Det är omöjligt att dela ut klappar så fort.
Svaret ligger kanske gömt där.
Det måste ha hänt nåt allvarligt. Det måste ju äldsterådet veta.
Vuxna lyssnar inte på barn. Det är upp till oss att lösa det här.
Hej.
-Jaha, har ni trevligt? -Ja.
-Hur är det med dig, Valdemar? -Det är jättebra.
-Vad vill du? -Vill du göra mig en liten tjänst?
En liten tjänst?
Ja, det är för... Minns du Baltasar?
-En av de tre vise männen. -Nej.
-Jo, han från Österlandet. -Just det. Vad är det med honom?
Vi ska på sjukbesök hos rektorn.
-Har det blivit värre? -Nej, nej, han är vid god vigör.
-Var det bara det du ville säga? -Ja...
Jag vill fråga om du vill passa Elias, Baltasars lille snälle son?
-Elias? -Ja.
-Nej, han är så jobbig! -Lucia, kan du inte sluta nu?
Du är en stor flicka och kan gott hjälpa till lite.
I morse kallade du mig litet barn. Nu är jag stor.
-Vad tycker du att jag är? -Följ med ut och säg hej.
Ser du? Vuxna lyssnar inte på barn.
Kom nu.
Just det, ja. Bra idé.
Lucia! Jösses, vad stor du har blivit!
-Vem är han? Är det din pojkvän? -Nej, inte alls.
Nej, självklart är det inte det.
-Lucia vill gärna passa Elias. - Va? -Jo, självklart.
Det är vi glada att höra. - Är vi inte, Elias?
-Elias? -Elias?
"Kämpar du också med tunt hår och trist skägg?"
"Få tjockt jultomtehår och långt skägg på max åtta veckor."
-Är det din? -Jag har inte sett den förut.
-Det är ju din. -Din lilla pillenisse.
-Kom och hälsa på Lucia. -Nej, du bestämmer inte över mig!
Det får ni ursäkta. Elias tycker om att bestämma själv.
Vet ni vad? Jag har en strålande idé. Vad sägs om att gå på cirkus?
-Alla tre? -Ja! Jag älskar cirkus!
-Det är väl en bra idé, va, Lucia? -Jo.
Jamen...härligt, strålande.
Nu ska du få se. Här borde vara nog med pengar.
-Tack. -Vi ska också ge oss iväg.
Ha det så skoj nu.
Och, Elias? Du gör allt som Lucia säger. Förstått?
Jag undrar vad som hände rektorn på julafton 1897.
Vad pratar ni om?
-Om rektorn. -Han har blivit knäpp, va?
Han upplevde nåt hemskt som gör honom sjuk.
Därför gillar han inte julen mer.
-Hur länge har ni två varit ihop? -Vi är inte ihop.
Om du kan vara tyst tills vi kommer till cirkusen får du en läsk. Okej?
Jag köper läsk och popcorn.
Jag ska be att få en röd läsk.
Wow...!
Tre biljetter.
-Mycket nöje. -Tack.
Tack!
-Läget då, din lille skit? -Du kan själv vara en liten skit.
Mina damer och herrar! Först har jag den stora äran-
-att presentera den fantastiska knivkasterskan Ludmilla Dracul!
Ärade åskådare. Innan jag börjar måste jag ha en modig publikum.
Här, jag, ta mig!
-Där har vi en pigg, ung man! -Elias, nej.
Om du rör dig, så kan jag inte garantera nåt.
Miss!
Ge honom en varm applåd!
Vad tänker du på? Jag lovade att passa dig och ansvarar för dig.
Det hände ju inget.
Välkommen. Har du ett pyttelitet minne från när du var en bebis?
-Nej. -Det ska jag nu ändra på.
Sätt dig ner.
Nu ska vi göra en hypnos och resa in i sinnet.
Vi ska resa i tiden.
Lyssna på min röst.
Bara min röst.
Ja. Vi ska resa tillbaka i ditt liv.
Tillbaka till då när du var två år gammal.
Knud, när jag knäpper med fingrarna-
-så öppnar du ögonen och du är en pytteliten bebis.
Tre, två, ett.
Öppna ögonen.
-Det är min födelsedag! -Din födelsedag? I dag?
I dag är det Knuds födelsedag hurra, hurra, hurra
-Hur gammal blir du, Knud? -Jag blir två år.
Knud. Lyssna på min röst.
Bara min röst.
Så där.
När jag knäpper med fingrarna så är du tillbaka i nuet.
Men du kommer fortfarande att minnas alla dessa fina minnen.
Tre, två, ett.
Välkommen tillbaka, Knud.
Knud, minns du nåt från din barndom?
Ja. Jag minns faktiskt min tvåårs-födelsedag.
Vad tusan är det?
-Jag har bajsat på mig. -Det är bara ett par korvar, äsch!
Det är bara bajskorvar, min vän. Världen behöver korv!
Ge Knud en applåd!
Högt ärade gäster. Nu har vi kommit till aftonens huvudnummer.
Den magiska tidsmaskinen.
Ingen vet faktiskt var den kommer ifrån.
Vissa säger Antarktis. Andra säger Atlantis.
När man kliver in i maskinen-
-kan man resa i all tid i världen till världens alla länder.
Tiden är inget som bara går framåt.
Tiden är mer som ett hjul.
Föreställ er att här är nu. Men här är i går.
Eller här borta är om ett år.
Då ska vi bara hitta en i publiken.
Ni, snälla damen! Är ni så vänlig och kommer upp hit?
-Jag? -Ja.
-Och ert namn är? -Gudrun.
Vart vill ni resa i det förflutna?
-Jag är intresserad av gamla Egypten. -Fascinerande val. Ja.
Ja. Då är vi klara.
Ja, det är inte farligt.
Bara ni uppför er ordentligt.
EGYPTEN
Jag har ju sett att det finns en modig pojke här i kväll.
-Det var jag, jag! -Du.
Nej. Elias? Nej, Elias.
-Ta och titta in i maskinen. -Den är tom.
Ja.
Varsågod.
Och nu är Gudrun i antikens Egypten, faraonernas förlovade land.
Och vad hon upplever där, ja, det kan vi inte säga nåt om.
För fem sekunder här-
-kan vara många år i den tid som hon reser i.
Nu ska vi ha tillbaka Gudrun.
-Välkommen tillbaka! -Ahlan! Jag menar hej svejs.
Sätt er på er plats igen. Vad säger ni nu?
Jag var i antikens Egypten, Jørgen.
-Ska vi inte hälsa på kamelerna? -Jo, det gör vi.
Hey, stanna! Vänta lite. Ska vi inte hitta tidsmaskinen?
-Varför ska vi det? -Och hjälpa rektorn i det förflutna.
-Det är bara ett cirkusnummer. -Ni såg att damen kom till Egypten.
Hon var skådis. Men helt okej trollkonst.
Nej, titta. Där är de.
Naaw...
-Den är söt. -Ja.
Deras päls är verkligen mjuk.
-Ska du inte klappa den? Elias? -Elias?
-Elias?
Elias?
FARA! RISK FÖR TIDSHOPP TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Tror du att han...?
Hey, vad gör du? Det står "tillträde förbjudet".
Lucia, det är tillträde förbjudet. Hallå. Hallå.
-Jag tror han har gått in i maskinen. -Få ut honom då.
Elias?
Den är tom.
-Vi fortsätter leta där ute. -Vänta lite nu.
23 december...1897.
Viborg.
Sluta. Det är ju bara rekvisita till en trollkonst.
Men om det inte är det då?
Jag måste hitta honom. Han är mitt ansvar.
Elias? Elias?
Elias?
Valdemar?
Ja, så tar vi den med benen igen.
Ja, fint. Och den kan du göra...
Hallå! Vad gör ni här? Det är föreställning först i kväll.
Jag letar efter en pojke med samma kavaj som jag. Har ni sett honom?
-Han har nog gått ner på stan. -Vilken stad?
-Ja, var är vi? -Viborg.
-Och det här är år 1897? -Självklart. Varför frågar du det?
Bara glöm det. Tack!
Mysteriet med de försvunna barnen fortsätter! Polisen förbryllad!
-Kom och köp dagens tidning! -Får jag fråga er en sak?
Vill du se en riktig polisbricka också?
-Jokumsen, plocka fram din. -Ja.
-Du får gärna röra den. -Nej tack.
Jag letar efter en pojke, ungefär så lång, med samma kavaj som jag.
Du har tappat bort en pojke? Det låter allvarligt.
Det låter nästan som ett brott. Är hon en brottsling?
Bra fråga. - Är du det?
Sluta. Han försvann när vi var på cirkus.
-Kan du bevisa det? -Har ni sett honom, eller?
Hör nu här, lilla vän. En tjuvliga härjar i Viborg stad.
Och stans barn försvinner på mystiskt vis.
Så vi hinner inte med dig och din lillebrors kurragömma. Förstår du?
Kila iväg med dig nu.
-Nej, jag vill inte. -Kom igen nu.
Sitt stilla. Jag kommer ju inte till.
Upp. Kom igen nu. Upp!
-Vad gillar du Korpnästets nye pojke? -Den lilla jobbiga frågvisa?
Tror du att han kan nåt?
-Nej. Verkar han inte lite smådum? -Korpnästet?
-Pappa, jag vill inte. -Nej, men du måste.
Så lär du dig kanske att borsta tänderna bättre.
Gapa nu. Gapa. Så ja.
-Kom, vi går. -Så där, min vän.
-Varsågod. Det blir fem öre. -Ja, naturligtvis.
Oj. Min börs. Min börs är borta. Jag har blivit bestulen!
-Polis! Jag har blivit bestulen! -Det var hon där.
-Jag såg det också. -Fånga henne!
-Stanna i lagens namn! -Det var inte jag.
-Stanna! -I lagens namn!
-Kom tillbaka! Annars... -Annars vad?
-Annars så... -Annars får du inga julklappar!
Hallå väktarn
klockan är slagen åtta
när mörkret jorden bl...
Hej, min vän.
-Du ska inte vara rädd. -Vem är du?
Jag är väktare. Jag kan stan utan och innan.
-Vet du var Korpnästet ligger då? -Vad är det?
-Det ska ligga nånstans här i stan. -Nej, det måste du ha missförstått.
Titta här. Jag har en karta över Viborg här.
Titta. Inget Korpnäste.
-Vad är det där? -Korpborg.
Det är ett gammalt övergivet gods.
-Hur kommer man ut dit? -Karl Bomholt bor nära Korpborg.
Han kör mineralvatten till Buchwalds värdshus och brukar köra förbi nu.
Var ligger Buchwalds värdshus?
Nerför gatan och in till vänster på en smal gränd.
-Tack. -Vänta lite. Karl Bomholt hatar barn!
-Vad pratar du om? -Det saknas alltid flaskor här.
-Det saknas aldrig några flaskor. -Tack för den här gången. Vi ses.
-Ursäkta! Är du Karl Bomholt? -Vad angår det dig?
-Får jag åka med till Korpborg? -Nej! Absolut inte.
-Ska du inte den vägen ändå? -Jo. Än sen då?
-Varför får jag inte åka med? -För att...det får du bara inte.
-Du kan ju gott ta med henne. -Nej. Absolut inte.
Barn väsnas och luktar och stjäl. Så är det. Adjö!
Hey. Bara hoppa på. Det märker han aldrig ändå.
Hej, hej, lilla fågel.
Se upp nu, syster.
-Elias! Vad gör du här? -Jag vill ju hjälpa rektorn.
Du lovade att alltid be om lov. Jag har ansvaret för dig.
Det är den sista läsken, sen ska vi hem.
-Nix. Jag ska inte hem. -Jag lovade din pappa att passa dig.
Min pappa kan dra åt skogen. Det är roligare hos baron von Korp.
-Vem är det? -God afton, kära barn!
Okej. Martin, är du klar? Så där ja. Ja! Fantastiskt.
Åh, flickor. Får von Korp lov att ta sig en liten svängom?
Två, tre, fyra, en!
God afton, unga dam. Mitt namn är baron von Korp.
Vem har jag äran att möta?
-Lucia. -Välkommen, Lucia.
Det är mina två lojala medarbetare Råttan och Smörjgreven.
-Hej. -Säg mig, Lucia...
Är du också trött på dumma vuxna som hela tiden ska bestämma?
Ja, lite.
Då är det ju bra att Korpnästet finns, inte sant?
Du förstår, här i Korpnästet är vi alla en enda stor familj.
Här, förstår du, är det barnen som bestämmer.
Och vad är det varje dag ska vara?
-En fest. -Och en dans på rosor.
Just det.
Ja, det är ett gammalt ordspråk som jag en gång kom på.
Så man får göra vad man vill här?
Ja, i stort sett. Vi har bara en enkel regel.
Ingen får gå in på von Korps kontor. Det är barnförbjudet.
Just det. Och varför är det så att man inte får gå in på mitt kontor?
Kontor är bara för trista vuxensaker. Vi barn är här för att ha roligt.
Är det inte fantastiskt, va?
Så det är här alla stans försvunna barn här?
Åh, men snälla du.
Försvunna? De har väl bara hittat ett nytt och bättre hem.
Deras föräldrar då? De saknar dem ju.
Nej, klockan börjar bli mycket. Det är dags för hopsummering, ungar!
Vad har ni med hem till Korpfar?
Hoppsan. Vad är det vi har här? Jajamän.
Ska vi se vad det är? Nej! Den var fin.
Ja, och vad har vi där? Ojsan.
Vad är det där? Ja, ja, ja. Glimrande.
Oj då! Ja, ja.
Ungar... Det måste vara decemberrekord!
Nej! Strålande! Ojsan.
En tandborste? Vad i all världen? Jaha. Och du då, Elias?
-Åh! Ett guldur! -Elias, har du stulit?
Innan du säger nåt, Lucia-
-så måste du veta att det plågar mig att vi måste ta till tjyveri.
Men du måste också förstå att allt detta stöldgods här-
-naturligtvis ges vidare till fattighuset-
-och stans behövande barn som i denna juletid...
-Vad håller du på med? -Det går ju till de fattiga.
Och bara ett blygsamt litet belopp blir kvar till oss-
-så vi kan få det mest nödvändiga.
Som choklad, läskedryck och kakor.
Är det inte så, lille fräcke Elias?
Det är sant, Lucia. De fattiga får pengarna. Alltihop.
Hallå.
Nu är han helt borta.
-Är det ingen bättring alls? -Nej. Tvärtom.
Han är försvunnen i sin egen värld.
Får han i sig nån mat? Han ser lite blek ut.
Han har helt slutat äta.
-Det går ju inte. -Nej.
-Har ni provat med risgrynsgröt? -Risgrynsgröt! Vem sa risgrynsgröt?
Det var inte jag.
Du hörde fel. Claudia sa att hon tyckte att Grynet är söt.
Ja, så där. Bra. Var det du som sa risgrynsgröt?
Skål!
Då är det stormöte i gillestugan!
-Kan jag be att få en läsk? -Ja. Varsågod.
-Hej. Vad heter du? -Margrethe.
-Har du varit här länge? -Tre veckor.
-Har ni alla fått karameller? -Ja!
Fantastiskt. Då kör vi igång.
Ni ser här den gamle-
-stendöve och starrblinde Jens Boyes köpmansgård.
Och varför visar jag den för er?
Jo, det gör jag-
-för att det här vi ska begå alla tiders kupp.
En kupp så spektakulärt utförd-
-och uttänkt av min briljanta hjärna att den kommer att gå till historien.
En kupp så stor-
-att alla på stadens barnhem-
-och fattighus-
-aldrig nånsin kommer att oroa sig för julklappar igen.
Kuppen ska ske i morgon. Julafton.
I morgon ska vi stjäla jultomtens släde!
-Vad? -Strålande, va?
Titta. Vi behöver en ilsken katt. Risgrynsgröt. Ricinolja.
En stege. En häst och vagn - med en häst.
Vi börjar här. Porten in till Jens Boyes köpmansgård.
Jens Boye har en bitsk gammal vakthund.
Brutus heter den. En satans byracka.
Men det finns en sak som den inte tycker om.
Första hindret avklarat.
Sen väntar vi bara på att klockan slår tio.
Klockan är slagen tio
Då är det dags för lilla Lis-
-att göra klart för jultomtens nattamat.
Dörren är naturligtvis låst. Men det är inget problem.
Jultomten landar på Jens Boyes tak klockan tio prick.
Det vet vi från Råttan som arbetade där förra julen.
Jens Boye önskar sig...tofflor.
Jultomten är känd för sin stora kärlek till risgrynsgröt.
Så det har Lis så klart ställt fram till honom.
"Till jultomten. Smaklig högtid."
En svaghet som kommer att stå honom dyrt.
Den glupske jultoken.
Oj då.
Åh nej. Inte bajsa ner juldräkten.
Med jultomten satt ur spel-
-kan vi gå vidare till planens nästa steg.
Medan Smörjgreven och Råttan tömmer släden på julklappar-
-smyger jag in till den gamle köpmannen.
Här lånar jag hans brillor och hans örontratt.
Men det gamla geväret låter jag hänga kvar.
Och nu återstår bara att göra mitt sista geniala drag.
Att låsa in jultomten på Jens Boyes dass.
Hallå?
Och så kan vi njuta av mitt mästerverk i all dess genialitet.
Medan jultomten sitter och skiter.
Släpp ut mig!
Ropen från den desperate jultomten har väckt gubben Jens Boye.
-Åh nej. -Hjälp! Öppna!
Dassdörren är gjord av tjock ek.
Du kan få en svärm hagel i röven.
-Var är du? -Släpp ut mig! Släpp ut mig!
-Vem är det? -Du kommer inte tro mig.
-Men det är jag - jultomten. -Ska du sticka med julbocken?
Ska du stjäla? Nu ska jag fanimej ge dig!
Stanna, förbannade bandit! Kom tillbaka med julbocken!
Åsynen av den tomma släden skulle normalt skicka jultomten efter oss.
Men lyckligtvis har vi den arge Jens Boye-
-till att skrämma bort jultomten.
Samtidigt kör vi klapparna i lugn och ro hem till Korpborg.
Hemåt! Kom igen!
Färdigt, slut.
Tjusigt, inte sant?
-Det här är fanimej stort, Korpfar. -Du är ju genial.
Åh.
Åh, ja. Margrethe.
Är det inte fel att råna jultomten? Han gör ju barn glada.
Tack...
...för en verkligt bra fråga, Margrethe.
Ja, jag är glad att du frågar.
Jag är till och med riktigt glad.
Du förstår, saken är den att jultomten...
...i verkligheten inte alls är så god som han utger sig för att vara.
Alltså, ger han inte presenter bara en enda gång om året?
Va? Och är det inte bara han som bestämmer-
-vilka som har varit stygga och vilka som har varit snälla?
Säg mig, varför ska han ensam bestämma det?
Och har ni funderat på att han aldrig nånsin-
-har kommit med klappar hit till oss?
Sanningen är den att jultomten struntar i oss.
Nej, det är bara de som har råd med en skorsten-
-och en fin julgran som får julklappar.
Satans jultomte!
Nej, det som vi gör är-
-att vi tar från dem som redan har-
-och så ger vi till dem som behöver allra mest.
Det är de fattiga barnen som ska ha de här klapparna.
Inte de rika!
-Är ni med mig, barn? -Ja!
Då blir det läsk!
-Är den jultomten alltså rektorn? -Ja.
Så stölden som von Korp planerar är det som gjort rektorn tokig?
Ja, det måste det vara.
-Det kan vi inte låta honom göra. -Nej. Vi måste stoppa det.
von Korp, jag kan inte sova.
Jaså, Elias? Ligger du och tänker på din sure far?
Nej, jag ligger och tänker på kuppen i morgon.
Jaha.
Ja, alltså...
När jag var grabb uppfann jag ett trick-
-som hette...räkna får.
-Det finns ju inga får i sovsalen. -Får? Var? Jaha, ja.
Det var nåt jag föreställde mig.
Jag föreställde mig några får inne i huvudet-
-som sprang förbi och så somnade jag så sakteliga.
Om jag ska hitta på fåren så vet jag ju hur många de är.
Ja... De är oändliga, Elias.
-Du ska bara räkna dem. -Hur räknar man oändligt?
Du räknar bara så många du kan, okej?
Och till slut somnar du.
-Vilket slags får? -Vilka får?
Isländska, gotländska eller nån helt annan sort?
Det får du själv räkna ut, okej? Bara räkna. Och hopp i säng med dig.
-Då blir det getter. -Getter?
De är mycket tuffare. God natt. Trevligt att prata med dig.
Getter? Tokiga pojke.
Är du klar?
Det här kontoret är rätt trist, va?
Varför vill han dölja det här?
Elias? Varför kan den pojken inte lyssna?
Elias? Elias?
-Elias, var har du varit? -Jag drog bara i kortet.
-Vilket kort? -Det där.
-Alltså, det här? -Ja.
Vad händer?
Titta, Lucia. En skatt!
Det måste vara allt det som barnen stjäl i stan.
Nej, det är ju till de fattiga.
Nej, Elias. von Korp behåller allting själv.
-De fattiga ser inte en krona. -Då är han ju en lögnare.
Ja. Och en enorm skit.
-Vad gör vi? -Vi måste berätta det för de andra.
Och stoppa den vansinniga kuppen. Kom.
Shit.
-Vad? -Han kommer.
Vad gör han?
Han kommer in. Kom!
Ner! Du gör som jag säger.
Låt oss nu se vad vi har i dag. Vad har vi här?
Ah! Pärlhalsband. Jag älskar pärlhalsband.
Och vad har vi här?
Ojsan. Ett guldur. Ja, ja, ja.
Ska vi ta och titta här? "Från far och mor".
Tusen tack, far och mor.
-Vad har vi här då? -Nu gör du som jag säger.
Ja, ja.
I love gold.
What about a little picture? Yes! It will be good.
I'm so... Let's see... Bom, bom, bom. Ja, så där.
Det är bra. Så där.
Då ska vi bara...
Fantastiskt! För tusan, alltså...
Tack ska du ha. Jaha.
Tog han precis en selfie?
-Blä, vilken självgod typ. -Jag tror att han har gått.
Vi går ut härifrån.
-How are you? -How do you do?
How do you do?
-You look fantastic. -You look fantastic!
Vi har upptäckt att inget stöldgods når fattighuset.
-von Korp behåller allt. -Det finns inga pengar på Korpborg.
Jo. Vi hittade ett hemligt rum med allt stöldgods.
Så han har lurat oss?
von Korp gör det för sin skull.
Har du bevis?
-Titta här. -Fy fan, vilken mallgroda.
-Vad gör vi nu? -Vi stoppar von Korp.
Han får inte råna jultomten och förstöra alla barns jul.
Den är låst.
Låt mig.
-Vad i all världen försiggår här? -Förklara vad du håller på med.
Jag bokför och fördelar pengarna till de fattiga barnen.
Visst, eller hur...! Du behåller alla pengarna själv.
Det skulle jag aldrig nånsin kunna drömma om, Lucia.
Vad är det här då?
Det är en förfalskning.
Du ser tydligt att det här inte är jag.
Undan!
-Korpfar, allt bra? -Ja, ja.
-Din käre Korpfar är en bluffmakare. -Men snälla nån då!
Ingen är mindre bluffmakare än jag.
Jag är nog världens minsta bluffmakare.
Visst, eller hur...! - Elias. Dörren.
-Det är inte där. -Vad?
Det där kortet är borta.
Var är kortet som öppnar det hemliga rummet?
-Hemligt rum? Vad yrar du om? -Det hemliga rummet bakom målningen.
Jag har själv sett det.
Det rummet där inne är ingalunda hemligt alls.
SKANDINAVIEN-AMERIKA-LINJEN
-Det är ju tomt. -Ja, självklart är det tomt.
-Vad hade ni räknat med? -I går fanns här guld och pengar.
Rummet byggdes så att vi kunde gömma oss om polisen kom hit.
Det har aldrig funnits guld och pengar här.
Var har du gjort av pengarna, din svindlare?
Det är kanske du som är svindlaren.
Varför försöker du vända mina vänner mot mig, mina kära korpbarn?
Ser ni inte vad hon gör mot oss?
Hon försöker sprida gift mellan oss så att vi inte litar på varandra.
Men hon har ju pengar så det räcker. Se på hennes kläder. Fina och rena.
-Precis som hennes tänder. -Han har flyttat allt stöldgods.
Du ska inte grusa min dröm om att hjälpa de fattiga barnen. Kom.
Ni stannar här.
Stanna. Ni får inte låta honom råna jultomten.
-Han förstör alla barns jul. -Hallå! Släpp ut oss!
Vad besviken jag är på er. Hur kunde ni tro på henne?
Ja, Margrethe.
-Behöver vi råna jultomten? -Vad trött jag är på dina frågor!
-Ska du in till de två fegisarna? -Nej.
Hur ska jag kunna lita på er igen?
-Förlåt, von Korp. -Förlåt.
-Förlåt, von Korp. -Vad sa ni?
-Förlåt, von Korp! -Vad säger ni?
Nåja, ungar. Ni är förlåtna. Råttan kommer snart tillbaka med katten.
Bara kom, ungar. Det är inget att vara rädd för.
Upp med stegen. Då saknar vi bara Råttan.
Där är han. Oj, ett ögonblick bara.
Ja, där höll ni minsann på att få mig, va?
Utan Elias hade jag inte upptäckt att ni hade avslöjat mig-
-och hunnit tömma hela rummet på stöldgods.
-Vad är det för larv? -Ett litet minne.
Du hamnar i fängelse för det här.
-Vad är det? -Nej, för i morgon...
Då tar jag båten till Amerika.
Fylld med guld och jultomtens paket.
Så...Merry Christmas to you.
Och måtte ni ruttna.
Förlåt.
Vi ska nog klara oss.
Tänk om vi aldrig kommer hem igen.
Vi ska nog komma hem.
Jag ska bara komma på hur.
-Ni kom tillbaka! -Lis övertygade oss.
-Det är nåt lurt med Korp. -Han är en lögnare.
Se själva.
Jag nitar honom, den lille skiten!
-Hur kommer vi in till stan? -Vi är där i morgon om vi går.
-Vi kan ju springa. -Om vi bara hade häst och vagn.
Det har vi där.
-Bryggare Bomholt hatar barn. -Det kan vi inte bry oss om nu.
In till sidan.
-Hey, stanna! Bjuder du på skjuts? -Är det du nu igen? Gå undan.
-Vi behöver din vagn. -Det kan du glömma. Försvinn.
Julen är i fara om du inte skjutsar oss.
Än sen? Jag hatar julen nästan lika mycket som jag hatar barn.
Thor, kan inte du ordna det?
Ge oss skjuts nu!
-Håller ni i er? -Ja!
Kom igen. Hoppla!
Fortare, kom igen.
Tack för skjutsen. Och god jul.
Jamen...lite god jul på er själva.
Här är planen. Margrethe, Lis och Elias följer med mig.
Vi måste hinna till köpmansgården innan von Korp verkställer planen.
Ni andra skyndar er till polisen och berättar allt för dem.
Då är det bara vi tre kvar. De andra gnällspikarna fick kalla fötter.
Good evening. Good evening.
Det gäller att vara koncentrerad.
-Är ni klara? -Ja.
-Råttan är klar. -Katten.
Var det inte du som skulle göra det med katten?
Jag har beslutat att det nog är bäst att jag håller koll. Sätt igång.
Fantastic! Marvellous!
Brutus?
-Var är hunden? -Vi har visst turen med oss.
Brutus måste ha somnat efter julgröten. Kom.
Hjälp mig att sela loss hästen från vagnen.
Hur mycket tur får man ha?
-Vad fan gör du? Vi har bråttom. -Ja, ja. Jag kommer nu.
Korpfar, vad ska jag göra med katten?
Katten? Lägg den vid tunnorna där.
När ni tömmer släden fixar jag risgrynsgröten.
Eller ska vi kalla den för "fisgrynsgröten"?
Kom. Nu reser vi stegen.
Nu är det dags.
Kom och hjälp mig.
-Jag tror att den sitter fast. -Gå då längst upp på stegen.
Skithundlucka!
Jens Boye...
Fy satan!
Så där.
Fy satan. Pisspottan.
-God afton. -Vad gör du här?
Vi kan inte ha råttor på taket.
Hjälp! Hjälp mig, Korpfar!
Det är den där flickan.
Hjälp!
Hjälp! Hjälp mig!
Hjälp! Mamma!
Hjälp! Hjälp! Mamma!
Släpp mig, luspudel!
-Objudna gäster. -Aj, aj!
Vad är det? Ni två förbannade banditer!
Ge er iväg! Annars pumpar jag era rövar fulla med bly!
Vad är det? Vad gör du här på mitt dass?
-God afton. -Ut med dig!
-Ut med dig, karl! -Ja, ja.
-Skynda dig lite eller jag skjuter. -Det är de där ni ska gripa.
Du ska inte springa nånstans. Din lymmel.
Lustigt. Det är väl ingen av herrarna där-
-som vet var det finns en nattpotta?
von Korp, du är gripen för stöld, häleri-
-barnlockeri, husockupation, häststöld.
-Och för att ha satt julen i fara. -Du blev tagen med byxorna nere.
-Shut up, you evil woman. -Grip honom, Jokumsen!
Nu följer du med här. Du är riktigt styv i korken, va?
-Stjäl från jultomten... Tarvligt! -Du åker i finkan.
-Vad dumma vi var. -Det var för bra för att vara sant.
-Får jag springa hem nu? -Det ska ni alla göra.
-Bara inte morsan blir sur. -Nej. Era föräldrar älskar er ju.
Det blir bästa julöverraskningen nånsin när ni kommer hem.
-God jul. -God jul, Margrethe.
God jul.
Kom. Vi ska tillbaka till tidsmaskinen.
Om cirkusen har rest vidare då?
Det hade de inte.
Ställ in maskinen på Grönland, 23 december 2022.
Perfekt. Kom!
-Förlåt, Valdemar. -Vad sa jag?
-Det var bara en trollkonst. -En trollkonst? Vad är det här då?
-En gammaldags läsk. -Den funkar.
-Kom. Vi har bråttom. -Vart ska vi?
Till skolan och få rektorn att ändra på sin idiotiska lag.
Men du har ju precis gått in för två sekunder sen.
Så han ville stjäla jultomtens släde och behålla klapparna själv?
-Precis. -Bra att ni stoppade det.
Ja. Och nu har rektorn inga dåliga minnen av julen.
Vart ska ni? Ingen får går in. Absolut inga barn.
Vad gör ni här? Varför är ni inte på cirkus?
-Vi har knasigt nog botat rektorn. -Vad har ni?
Vi for till 1897 och förhindrade det som fick rektorn att frukta julen.
-Prat. -Det är sant.
-Lyssnar ni på en liten flicka? -Jag är ingen liten flicka.
-Doktor Herz, titta. -Vad är det?
-Var är den trasiga luvan? -Det är den.
Jag såg bort lite. När jag vände mig om var luvan hel.
-Då talar barnen kanske sanning. -Det där kan jag absolut inte tro på.
"Julen är förfärlig. Fasansfull! Den ska avskaffas!"
"Åh, jul. Det är den härligaste tiden."
"Struntprat! Den måste ställas in. För barnens skull."
"Absolut inte. Julen är årets absolut bästa tid."
-Varför är han fortfarande konstig? -"Vem kallade du dumbom, va?"
Det där är nog en duo personalis dialogicum i tredje stadiet.
-Alltså att han pratar med sig själv? -Ja, det kan man säga.
Anton och Mikkel, tar ni honom...?
"Det är du som är dumbommen."
"Och du är överdumbommen. "Nej, nej, nu är det fler dumbommar."
-Jag förstår det inte. -Han måste ha fastnat mellan minnena.
Han minns kanske inte det nya minnet starkt nog.
Vi kan hypnotisera honom. Då minns han sitt goda minne.
Ingen hypnos. Det är rent kvacksalveri.
Vi såg dem göra det på cirkusen.
Vi får inte rektorn till cirkusen före jul. Det är uteslutet.
-Jag kan göra det. -Du?
Ja, vi kan ju lika gärna prova. Det kan inte bli mycket värre.
Om han inte hittar en tredje rektor att prata med.
Har vi nåt jag kan ha som pendel?
Som läkare måste jag säga att jag inte kan godkänna det här.
Men nu...ja, nu har jag ju sagt det.
Okej.
Då kör vi igång.
Jag är säker på att du klarar det. Jag är inte alls nervös.
Helt lugn. Titta på min hand. Helt stilla. Nästan.
Det är ju bara hela skolans framtid det gäller. Och rektorns så klart.
-Tyst, så jag kan koncentrera mig. -Kom igen nu, vännen.
Dina ögonlock blir tyngre och tyngre.
Du blir sömnig. Du lyssnar bara på min röst.
Bara på min röst.
-Nu får du ta och skärpa dig! -Vad hände? Förlåt.
Bara fortsätt.
Andas...lugnt.
Rektorn, känn hur dina ögonblick blir tyngre och tyngre.
Du blir sömnig. Du lyssnar bara på min röst.
Bara min röst. Nu ska vi ut på en liten resa.
Men det är helt okej.
När jag knäpper med fingrarna är du tillbaka till julafton 1897.
Tre, två, ett.
Berätta vad du ser, rektorn.
Jag ser Jens Boyes köpmansgård och gör mig klar för landning.
Åh! En vacker och stjärnklar kväll.
Den perfekta kvällen för julklappsutdelning.
Jäkla pisspotta.
Den snälle Jens Boye har ställt fram risgrynsgröt.
Jag älskar risgrynsgröt.
Hjälp! Aj!
Jag tror inte att nån älskar risgrynsgröt mer än jag.
Nej, nu får jag se till att komma vidare.
Hoppla, Rudolf! Hoppla!
När jag knäpper med fingrarna vaknar du-
-med dessa goda minnen från en underbar julafton 1897.
Tre, två, ett.
God morgon, rektorn!
-Hur mår du? -Fantastiskt. Strålande.
-Jag har en haft en så underbar dröm. -Det är nybörjartur.
-Vad gör ni här? -Vi har precis fixat din knopp.
-Du var ju helt borta. -Du var i 1897.
1897?
-Men är det inte nåt du ska fixa? -Fixa?
-Idiotlagen om att avskaffa julen. -Avskaffa julen?
Allting står där.
Åh! Jamen, vad har jag tänkt på, mitt dumma nöt?!
Kära vänner, jultomtar, fruar, barn, nissar och alla andra.
Ta emot min oförbehållna ursäkt-
-för all den förvirring och oro som min lilla pinsamma episod-
-har skapat på skolan på sistone.
Men tack vare Elias och Lucias jätteinsats-
-så fick vi rättat till misstaget. Ska vi ge dem en applåd?
Lagen om avskaffande av julen och jultomteluvor-
-är härmed annullerad!
Julen är räddad!
Bravo.
Vänta! Jag vill säga nåt. Även om ni tycker att jag är ett litet barn.
Varsågod, Lucia.
Jag föreslår att skolans grundlag ändras-
-så rektorn inte längre kan besluta lagar själv.
Nu måste det sluta!
Skolan behöver så klart en ledare.
En människa som är god, vis och klok. Precis som du, rektorn.
Tack.
Man vi måste komma ihåg att alla kan göra fel eller tappa förståndet.
Jo, kanske lite.
Eller så är de egoistiska och giriga även om de säger det motsatta.
Vi måste ändra skolans lagar så att en person inte bestämmer allt.
Alla nya regler och lagar ska avgöras genom omröstning.
Både barn och vuxna ska ha rösträtt.
-För det är allas vår skola. -Bravo!
Det måste vara den klokaste som bestämmer.
Annars slutar ju allt i kaos. Folk vet ju inte sitt eget bästa.
De behöver kontroll. En god, vis, stark man.
Precis som det alltid har varit. Jag vägrar.
-Du är i minoritet, Kalorius. -Ja, men jag protesterar.
-Och går! -Ja, det ska du så klart få göra.
Jag beslutar härmed för sista gången i mitt ämbete som enväldig rektor-
-att majoriteten framöver ska bestämma på skolan.
God jul!
God jul, Olrik.
Då blev det ändå jul.
Och alla julklapparna hinner komma ut i tid.
Vilken vacker kväll, va?
-Där kommer Julius. -God jul!
-Hej, hej! -Lycklig resa, pappa!
Thor.
Erna! Erna! Thor har kommit hem!
Lis!
-Margrethe, är det du? -Far!
-Hur är det, Råttan? -Råttan är arg.
God jul.
Usch.
Jag står över.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare:Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB
GOD JUL
JULTOMTENS DOTTER DEN MAGISKA TIDSMASKINEN