Forsvind.
Jeg sagde, forsvind!
Hallo?
Hvad?
Undskyld.
Må jeg komme ind?
Hvorfor?
Jeg har... virkelig brug for et lift.
Et lift?
Et lift, bare indtil byen.
Tak.
Undskyld.
Vejret, er gået total amok.
Ved du hvad klokken er?
Nej.
Lige et øjeblik?
Luk venligst døren.
Tak, det er ikke fordi jeg vil blive. Bare et lift ind til byen.
Du drypper på mit gulv
Undskyld.
Hvorfor kom du hertil?
Jeg... løb bare.
Jeg er bange for du bankede på den forkerte dør
Min bil har drillet de sidste par dage.
Jamen... er der ingen busser heromkring?
Ikke klokken 2:00 om natten.
Du har haft en god aften.
Det har jeg vel.
Beklager det før.
Der er nogle børn...
irriterende møgunger i parken... der banker på min dør
på alle tidspunkter om natten.
Når jeg til sidst åbner dør, er der ingen.
Det må være irriterende.
De synes selv det er sjovt.
Jeg har aldrig forstået den joke.
Hvorfor tager du ikke din trøje af?
Jeg lægger den på varmeapparatet.
- Jeg har ingen planer om at blive. - Det tager ikke lang tid.
Faktisk, ville jeg gerne låne din telefon og ringe efter en taxa.
Det er ikke noget problem. Læg den her.
- Du har været ude og svømme. - Ja.
Dårligt tidspunkt, synes du ikke?
Jeg var ved stranden tidligere. Måske faldt jeg i søvn.
Jeg er ofte det forkerte sted, på det forkerte tidspunkt.
Ved stranden?
- Løb du fra stranden og hertil? - Ja.
Sid ned et øjeblik.
- Nej, sagen er... - Det er okay. Sid ned.
Du har brugt masser af energi på at banke mig op.
- Vil du have te eller noget? - Nej, tak.
Gerne en cigaret, hvis du har.
Desværre nej.
Er det okay jeg låner din telefon?
Så skaffer jeg en taxa.
Min lejlighed ligger ikke langt herfra.
- Jeg regnede ikke med du var lokal. - Jaså?
Jeg har ikke set dig heromkring.
Du er bestemt ikke bosiddende her, og du er langt væk fra byen,
så jeg antog du var faret vild.
Og svømmer på denne tid af året?
- Sig ikke der er krokodiller. - Krokodiller?
Nej.
Hypotermi, måske.
Selvom jeg må indrømme...
... at tordenvejret er underlig.
Normalt sker det i varmere måneder. Det er noget med luftfugtigheden.
- Er du ikke gammel nok? - Til at drikke? Jo selvfølgelig. Tak.
Jeg håbede på jeg måtte ringe efter en bil.
Nå ja, undskyld.
Fra telefonboks. Jeg har ingen mobiltelefon.
Jaså.
Der står en ved indgangen til parken.
Jeg kan følge dig når vejret bliver lidt bedre.
Ellers tak, fortæl hvilken vej så klarer jeg det selv.
Der er et stykke vej.
De lukker porten efter midnat, så der kører ingen biler denne vej om natten.
Forlygterne har den højde hvor skærene rammer gennem gardinerne.
Nogle af de mere lyssky beboere plejede at tro at de blev angrebet af AFP.
Det lyder til du har spændende naboer.
Ja, sådan kan man godt beskrive dem.
Paranoide.
Som mig, tror jeg.
Som alle der er gamle nok til at have gjort ting i deres liv at være paranoide over.
Godt...
Tusind tak for håndklædet og byttepengene.
- Men jeg burde nok komme af sted. - Jeg tror ikke du kan.
Som jeg sagde før. Porten er lukket.
Jeg har en nøgle, men jeg er nødt til at gå med dig.
Vejret bliver snart bedre, og så...
Jeg vil ikke tage din tid.
Jeg finder sikkert en vej ud.
Undskyld. Selvfølgelig.
Jeg bør vente til min trøje er tør.
- Har du boet her længe? - Parken? Lang tid.
Jeg voksede op ved kysten, forlod byen da jeg var i 20erne.
Efter jeg mistede mit job, besluttede jeg at flytte igen,
finde et roligt sted... og billigt.
Så har vi noget tilfælles.
- Hvad er det? - Arbejdsløshed.
Det er lidt af en kronisk tilstand hos mig.
Jeg arbejdede som elektriker.
Jeg var også god til det.
Lige indtil jeg stak en skruetrækker i en strømførende stikkontakt.
- Fyrede de dig for det? - Nej, jeg sagde op.
Efter sådan noget som at,
stikke en skruetrækker hvor det faktisk hører til følte jeg det var...
uinspirerede.
Der er ingen der fortæller dig...
at frygt og spænding er identiske følelser.
Det er derfor folk stikker gafler ind i brødristere.
De springer ud af fly...
sniffer kokain... røver banker.
De bilder sig selv ind at de er ved at dø... bare for at føle sig vågne.
Hvad synes du det fortæller om mennesker?
Hvordan vores hjerner opfatter glæde og fare som det samme...
... som en population af forpulede møl.
- Hvor bor du? - I mit hus. Ikke ret langt herfra.
- Dit hus? - Hotel.
Alting, er ikke ret langt herfra.
Har du aldrig været her før?
Du virker bekendt.
Du er helt blå. Vil du ikke have et bad, for at få varmen?
Nej tak. Jeg har det fint.
Din trøje vil være tør når du er færdig.
Jeg ville gerne ringe efter en den bil.
Jeg viser vej når vejret bliver bedre.
Du ryster. Tag et bad.
Telefonen bliver hvor den er.
Tag den første dør til venstre.
Hvad?
Der ligger en tør trøje til dig på bænken.
Din egen er ikke helt tør endnu.
Du laver da ikke mad til mig, vel?
Jeg vil ikke kalde dåsesuppe madlavning.
Bare noget til at varme dig på mens du venter på din trøje bliver tør...
eller brænde af, ustabil varmeapparat.
Er du gift?
Nej.
Den tilhører en tidligere kæreste.
Du kan beholde den hvis du vil.
Hvad med dig?
- Gift? Forlovet? - Nej. Bestemt ikke.
Jeg kan knap nok tage vare på mig selv og slet ikke bekymre mig om andre.
- Du er altså en fri sjæl? - Fri sjæl... den er god.
Det får alle mine fejltagelser til at lyde rare.
- Er det derfor du er herude? - Herude.
Jeg mener, generelt. At rejse alene...
Skørt?
Jeg ville have sagt ensom.
Nej, det er skørt. Det er sådan vi alle gør.
- Hvem? - Kvinder som mig.
Vi sætter os selv i dumme situationer
og spiller chokerede når det ikke går godt.
Det er som om vi er tiltrukket af ulykkelige slutninger, ikke?
Som en population af forpulede møl.
Er du aldrig ensom, når du gemmer dig herude?
Gemmer?
Hvorfor siger du det?
Folk flytter rundt og siger det er få et roligt kvarter eller billigere huse.
I virkeligheden flygter de bare fra noget.
Som om fejl kan smides i en donationsbøtte
eller begravet i en baggård, det var det.
Men det betyder ikke noget, hvor du gemmer dig, vel?
I sidste ende, får vi kun forskelligt smagende vand fra hanen
og nye kulisser for vores elendighed.
Jeg er nødt til at sige,
jeg er overrasket over over hvor selvbevidst du er.
Nogle kvinder vil bare bebrejde alle andre, for deres egne dårlige beslutninger.
Er du okay?
Jeg har det fint... bare lidt træt efter arbejde.
Arbejde?
Åh, min fejl.
Jeg skulle ikke have meldt mig frivilligt.
Så... hvad skulle du lave i aften?
- Hvad mener du? - Altså, før jeg kom her.
Hvorfor sov du ikke?
Jeg sover ikke meget.
Hvorfor ikke?
Det ved jeg ikke.
Jeg har ikke så let ved det som jeg har haft.
Når man er yngre, er søvn en god ting.
Dine drømme er bare dumme tegneserier.
Med alderen ændrer det sig.
Dine tanker bliver fastlåste, ødelagte.
Dit sind... fungerer nu som en skrabeskive
der springer... ulogisk frem og tilbage
og afspiller kun dine mindst foretrukne scener.
Nætterne handler mindre om fantasi, mere om frygt.
Uendeligt lys... altid urolig.
Om det er før eller efter betyder ikke rigtig noget
fordi nuet er så... sært overbevisende.
Så prøver man at undgå søvn helt.
Det stopper ikke drømmene.
Alt bliver bare mere forvirret, mere rodet...
som om dine tanker siver ind i dit liv.
Til sidst, ønsker du hverken at være vågen eller sove.
Kun være ingenting...
ny igen...
som en baby.
Og vende tilbage til de tegnefilm du så da du var ung.
Er der noget galt?
Med din mad?
Nej nej... det er bare varmt.
Du sagde at portene var låst.
Hvis de låser ind til parken om natten...
hvordan kom jeg så ind?
Jeg skulle til at spørge om det samme.
Har du fortalt nogen at du ville komme her?
Kom her?
- Fortalte du andre hvor du var? - Nej.
Hvorfor?
Jeg sagde jo.
De børn...
... på alle tidspunkter hver nat.
Hvor langt var der til telefonen?
Alt for langt i det vejr.
Mærkeligt, ikke?
At en himmel kan være klar det ene øjeblik...
... så voldsom den næste.
Mærkeligt.
En gren kan være blæst ind i et højspændingskabel.
Det, eller en oversvømmelse.
Uanset hvad...
tror jeg vi må blive her.
Hvad mener du?
Hvis strømmen er gået, er parken aflåst,
og samtlige telefoner også er døde.
Der er ikke så meget vi kan gøre i det tilfælde.
Jeg melder mig frivillig til at tjekke hovedrelæet udenfor,
men jeg er lidt bange for at tage mine støvler på.
Åh nej, jeg er en idiot.
Undskyld. Jeg skal nok gøre det rent.
- Det er okay. - Det var ikke meningen.
Det er okay.
Jeg tager pis på dig.
Du bestemmer selv om du går.
Det er op til dig.
Det var virkelig kun suppe.
Kan vi nulstille afbryderen indefra?
En sikring måske.
Det er gamle ledninger.
Vi kan prøve, men som jeg sagde...
... tror jeg du må blive et stykke tid.
Det minder mig om dengang jeg var barn.
Strømmen gik i vores hytte.
Far var en grøntsag... efter slagtilfælde.
Mor var... uanset hvor hun gik.
Far og jeg delte et værelse.
Det betød jeg aldrig kunne sove.
Jeg lå bare og lyttede,
på at batteriet til hans respirator gik flad.
Fucking skæmmende barndom.
Hold lommelygten.
Vil du give mig en skruetrækker?
Tak.
Ingen fejl.
Parken må være lukket ned.
Du bløder.
- Hvad? - Fra ryggen.
Jeg finder en klud.
Jeg vil gerne af sted nu.
- Portene er lukket. - Jeg finder en vej ud.
Tak.
Jeg viser dig vej når vejret stilner af.
Jeg fandt et spil kort.
Måske kan et spil kort slå tiden ihjel.
Jeg kender kun et spil. Det hedder "Bullshit."
Kender du det?
Har jeg tabt en ørering herinde?
Hvad?
Har du taget min ørering?
- Ingen af dem var dine. - Hvem tilhører de så?
Måske er du lidt forvirret.
Hvorfor kigger du på mine piller?
Jeg forsøger at gennemskue hvad der foregår her.
Hvad tror du?
Jeg har været her hele tiden...
Jeg vil gerne gå nu.
Jeg finder min jakke.
Alene.
Jeg skal bruge nøglen til døren.
Du låste den, ikke?
Da du regnede med jeg var en anden?
Tror du jeg har låst dig inde?
Hør.
Mange tak for bad, maden og det hele...
Jeg vil gerne hjem.
Hjem.
Et mærkeligt ordvalg.
- Hvorfor? - For et hotel.
Er du lokal, eller turist, hvad er det?
- Hvad gjorde jeg forkert? - Ingenting.
Jeg vil vide præcis hvad jeg gjorde forkert.
Er det fordi jeg ikke kan køre dig?
- Nej, det er ikke. - Du fik varmen.
Du fik noget at spise,
noget at drikke, husly...
Du får mig ikke til at blive.
Lad mig for fanden komme ud.
Flot.
Du ved?
Jeg finder det interessant i mennesker...
"I mennesker"?
... hvordan I inviterer jer selv ind i mit liv
og agerer som jeg slæber jer herind.
Hvorfor? Jeg vil bare...
Hvad gør dig så speciel?
Hvem fanden er du egentlig? Hvor kommer du fra?
Hvad laver her?
Hvad laver du egentlig her i aften?
Kan du fortælle mig det?
Jeg skal bruge den fucking nøgle!
Der er ikke låst.
Du kan gå.
Jeg vil skænke dig en drink, men du har ikke rørt den første.
Jeg har et par pæne løbesko i vaskekurven,
hvis du skal bruge et sted til dine.
Okay.
To esser.
En 2'er.
En 3'er.
To 4'ere.
En 5'er.
Jeg hedder forresten Patrick.
To 6'ere.
Du virker altså bekendt.
Er du sikker på vi ikke har mødt hinanden før?
Det tror jeg ikke.
På et tidspunkt ser vi sikkert ens ud alle sammen.
- Hvem? - Piger i barer.
Jeg er ikke med.
Jeg siger bare at vi alle begynder at smelte sammen på et tidspunkt.
Vi er ikke unikke, som du sagde tidligere.
Vi løber alle bare fra noget.
Faktisk tror jeg det var dig.
Tre 7'ere.
En 8'er.
Hvad så med dig? Løber du fra noget?
Sandsynligvis... på en eller anden måde.
Ikke noget ulovligt,
selvom jeg ikke kan love det samme for mange af mine naboer.
Intet siger "jeg gemmer mig" ved at stave dit fake navn forkert.
Seriøst?
"Maria," staves M-A-R-E-Y-A-H,
bor i campingvognen ved hovedindgangen.
Hun deler den med sin kæreste, "Camera,"
som jeg kun gætter var et forsøg,
at navnet Cameron, eller Camaro, som bilen.
De deler også efternavnet "Park,"
som jeg gætter på blev lånt fra skiltet på vejen herind.
En 9'er.
Hvad så med dig?
Hvad skjuler du?
Jeg er ikke kriminel, hvis det er det du spørger om.
Uh...
Virkeligheden, sandsynligvis.
Dele af mig selv jeg ikke kan holde ud.
Derfor havde jeg nået fem tequilaer på pubben, før regnen ramte.
Drak jeg mere, staver jeg sikkert også mit navn forkert.
Jeg mener du sagde du var på stranden.
Undskyld?
Du sagde du var faldet i søvn ved stranden før du kom hertil.
Nå ja, det var jeg.
- En 10'er. - Bullshit.
Nå... du stoler ikke på mig nu.
- Så er vi kvit. - Hvordan mener du?
Jeg løj.
Det har jeg ikke lyst til at høre om.
Den trøje du har på?
Jeg sagde min gamle kæreste efterlod den, men...
den tilhørte faktisk min kone.
Vi ved en tankstation.
Det er ikke den mest romantiske historie...
Jeg var på vej ind for at betale.
Alt var kaos...
hår og mascara, siddende ved døren.
Hun var helt ude af den...
helt alene, grædende og skælvende.
Hun bad om en pose chips.
Først troede jeg hun var hjemløs, men...
Nej.
Hendes tøj var rent, og hendes hår...
... så smukt.
Langt, sort hår.
Hun havde fornærmet fyren bag disken på en eller anden måde.
Han ville ekspedere hende.
Jeg gik indenfor og betalte benzinen og tog to pakker chips og en cola med ud.
Da hun så mig, var det som om jeg var... julemanden.
Vi sad ved tankstationen og spiste chips, indtil vagten sagde stop.
Den billigste og mest succesfulde første date jeg nogensinde har haft.
Det er sjovt hvad det er der tiltrækker en ved en person.
For mig var det ikke udseendet... men fordi hun var alene.
Det er sjældent at se smukke mennesker alene på den måde.
Verden kvæler dem normalt med højlydte venner
og følgere, altid travlt og oprørsk.
Men hun var alene...
... uden at vide hvor sjælden hun er.
Var.
Undskyld. Jeg tager trøjen af.
Nej, nej.
Jeg kan lide at have hendes ting omkring mig.
Små påmindelser, du ved?
Triste forfærdelige påmindelser jeg ikke kan holde ud at se på.
Jeg har ikke set nogen i den trøje siden hende.
Helt ærligt, så har jeg ikke set nogen i mit hus siden hende.
Hvordan døde hun?
Overdosis.
Kan jeg fortælle dig noget uden du opfatter det forkert?
Jeg har nydt dit selskab i aften,
og det skal ikke misforstås, jeg siger det bare.
Hvis du føler jeg har holdt dig længere end nødvendigt...
er det udelukkende for samtalen.
Jeg får ikke meget af det andre steder.
Det er dejligt at bruge tiden med en fremmed.
Og hvordan du ser mig nu.
Spritny...
... uden alle de andre ting
der gør en person kompliceret og grim.
Ved du hvad jeg mener?
Jeg ved ikke hvor du kom fra i aften
eller hvordan du fandt vej hertil.
Men jeg ved du løj for mig.
Det er for sent,
og vi er for langt væk fra stranden i bare fødder.
Men jeg er ligeglad.
For første gang i lang tid føler jeg...
mig vågen.
Så, mange tak.
Storm eller ikke storm,
jeg følger dig til telefonen når du vil.
Tre knægte.
Du lyver.
Jeg troede vi var begyndt at stole på hinanden et øjeblik.
Pis!
Hjælp! Hjælp mig!
Hjælp mig!
Nej!
Åbn munden. Åben!
Synk.
Hjælp mig!
Hvad laver du...
... når jeg har ryggen til?
Hvad tænker du?
Spiller vi disse scenarier igen og igen?
Jeg vil have dig i tankerne som en film,
forstil dig hvad dine veninder må føle...
de prøver at forstå dig...
at forstå det mønster vi er fanget i.
Jeg så hende udenfor tankstationen tidligere i aften.
Hun bad om en pose chips.
Jeg sagde ingenting før hun talte til mig.
Hun bad om mad.
Hun ville have et lift.
Hvor vil jeg hen med det?
Og du, bankede på min dør kl. 2:00,
og ville gerne indenfor.
Mærkeligt.
Så mærkeligt.
Men det er ikke tilfældigt.
Dette er valg...
dit valg.
Og af alle døre og alle hjem,
bankede du på min i nat.
Hvad har du givet mig?
Det samme som hun fik.
Det kaldes GHB.
Lad mig være. Jeg får det dårligt.
... 5 mg, virker sløvende, og tør mund.
3 mg, lukker dine muskler ned.
6 mg, slår en mand ihjel inden 20 minutter.
Du fik 8.
Den første pige, husker jeg knap nok.
Det stormede ved stranden.
Hun bankede på min dør.
En turist, troede jeg.
Hun havde den, tatovering på hendes ribben.
Som en pulslinje, et hjerteslag.
Jeg så det flagre.
Jeg så det stod stille.
Ansigterne gør mig forvirret, men...
de små detaljer er sværere at glemme.
Jeg ventede på sirenerne,
de blinkende lys i mit vindue.
Men de kom ikke.
Og det vil de aldrig gøre.
Ved du hvad der sker når jeg gør præcis, hvad jeg ikke burde?
Jeg bliver belønnet.
I årevis har jeg ikke gjort det.
Men her er du...
inden længe har endnu en pige udåndet.
Hvilken mærkelig, unaturlig timing.
Du vil indse at vi er helt alene.
Hvis der er noget deroppe, kigger det ikke.
Jeg kan ikke få vejret.
Den dårlige opførsel er en myte.
Jeg beder dig, Gud.
Gud er uvirkelig.
Det eneste der kommer tæt på er den lille stemme i dit hoved.
Hvis du kan ignorere den,
lægge det til side, kan du gøre hvad som helst.
Hvis du kan ignorere den...
... kan du ignorere Guds stemme.
Mere er det ikke.
Ingen plager eller sygdom.
Ingen fængsel eller ild.
Ingen konsekvenser.
Kun en lille stemme.
Undskyld.
Vejret går fuldstændig amok.
Hvad købte du til mig?
Det minder mig om noget.
Det minder om noget fra min barndom.
Fuck!
Strømmen gik i vores hytte..
Far og jeg delte et værelse.
Jeg lå bare og lyttede.
Ventede på at batteriet til hans respirator gik flad.
Far?
Jeg så hende udenfor tankstationen tidligere i aften.
Jeg husker ikke hendes ansigt.
Hun bad om en pose chips.
Langt sort hår, venligt smil.
Det er nok.
Du skal ikke tro jeg...
Er paranoid.
Altid bekymret for nogen kigger med,
nogen har fulgt efter mig hjem.
Jeg måtte strække mig på sofaen.
Jeg er fanget igen, men kunne ikke sove.
Jeg er udmattet. Det bliver værre,
en spiral af stigende og snoede bekymringer. Ssh!
Søvngængeri.
Hver nat går jeg i søvne.
Hvornår stopper det? Hvornår forsvinder følelsen?
Nej.
Jeg troede ikke du ønskede at være noget.
Ny igen. Som en baby.
Drik, drik, drik, drik, drik, drik, drik, drik...
Du kan ikke ignorere det for evigt...
Drik, drik, drik, drik.
... den lille stemme.
Lille stemme, lille stemme, lille stemme...
Drik op! Drik op!
Det bliver køligt, så sørg for...
Nej! Så er det nu.
Jeg fik dig, særling!
Forbandede pikhoved!
Den gut er et k...
Oversat af: Magnüs