‫זהירות! רכבת עוברת ברציף מספר אחת.‬
‫למען ביטחונכם, אנא עמדו מאחורי הקו הצהוב.‬
‫זהירות! רכבת עוברת ברציף מספר אחת.‬
‫את בסדר?‬
‫איפה הפרח?‬
‫והכתבה שלי?‬
‫מסוכן כאן. בואי נלך.‬
‫זה היית אתה, נכון?‬
‫בואי, חייבים ללכת מכאן.‬ ‫-תספר לי הכול.‬
‫בבקשה!‬
‫מספיק עם השקרים.‬
‫מה שחשוב עכשיו זה לברוח.‬
‫בבקשה.‬
‫מה קרה?‬
‫מה עשית שם?‬
‫תגידי משהו, נאגי.‬
‫חשבתי שזה היה גאקוּ.‬
‫אבל…‬
‫הכול היה תרמית.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מביא מסר.‬
‫הוא ממאסטר קוֹטארוֹ.‬
‫הא?‬
‫"תודה שחסת על חיי לפני שש שנים."‬
‫תשאלו את בנכם על כך.‬
‫טוב.‬
‫ועכשיו…‬
‫בדרך כלל יש שלושה פינים.‬
‫המנעול פתוח עכשיו.‬ ‫יש להחליק אותו, והוא נפתח כאן.‬
‫החלק הזה בצורת האות H.‬
‫ראשית, החריצים בשני הקצוות‬ ‫של החלק בצורת האות H תקועים…‬
‫המקום הזה… בטוח?‬
‫וואו!‬
‫זה מטורף…‬
‫סבתא.‬
‫המקום הזה…‬
‫הבית שלנו…‬
‫הוא בית של שינוֹבִּי.‬
‫שינוֹ…‬
‫- בית הנינג'ות -‬
‫הארוּ!‬
‫מה…‬
‫קרה?‬
‫מי זאת?‬
‫אני קארן איטוֹ.‬
‫נעים מאוד.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫רגע.‬
‫מה? מי זאת?‬
‫בוא!‬
‫מה חשבת לעצמך?‬ ‫-הפוּמָה רודפים אחריה.‬
‫אבל למה הבאת אותה לכאן?‬ ‫-תן לו לדבר.‬
‫לאיפה היא תלך? לא יכולתי לעזוב אותה.‬
‫הכי בטוח כאן…‬ ‫-וואו.‬
‫תראה כמה הבית הזה גדול. זה מטורף!‬
‫זו באר? שככה יהיה לי טוב!‬
‫מר האמה, זה ממש מגניב!‬
‫תרגיע קצת.‬
‫סליחה.‬
‫וואו, בית שינוֹבִּי.‬
‫בבקשה, אני מתחנן, אל תגידו כלום.‬
‫היא חשובה לי.‬
‫מהר, לשם!‬
‫הא?‬
‫שלום לכם!‬
‫רגע!‬
‫סבתא יודעת?‬
‫עדיין לא.‬ ‫-היא תהרוג אותה אם היא תמצא אותה.‬
‫וואו! המקום הזה מדהים.‬
‫לכאן. מהר!‬
‫אל תצאי משם.‬
‫אם ימצאו אותך, שנינו מתים.‬
‫סליחה על ההפרעה.‬ ‫-מה אתם עושים כאן?‬
‫כולכם כאן.‬
‫והבחורה?‬
‫זה נעשה.‬
‫אוֹקי!‬ ‫-כן.‬
‫מה קורה כאן?‬ ‫-סליחה. אני צריך להתארגן.‬
‫תסלחו לי.‬
‫את נראית נורא ואיום.‬
‫טוב, בכל אופן, כולכם עשיתם עבודה טובה.‬
‫סוֹאיצ'י, סוף סוף קיבלת את ההודעה שלי.‬
‫שלא תטעה. לא עשיתי את זה בשבילך.‬
‫ונאגי השתתפה סוף-סוף בפעולה.‬
‫נכון שזה נהדר‬ ‫שהמשפחה שלך שוב עובדת כיחידה אחת?‬
‫האטוֹרי… האנזוֹֹ?‬
‫הוא אבי השושלת שלנו.‬
‫את מתכוונת לנינג'ה הגדול הזה?‬
‫נכון.‬
‫טָווארה…‬
‫זה רק שם בדוי.‬
‫שם המשפחה האמיתי שלנו הוא…‬
‫האטוֹרי.‬
‫לא ידעתי.‬
‫מה לגבי שבט הפוּמָה?‬
‫יריבינו המושבעים. אויבינו בדם.‬
‫בדיוק מה שסיפרו לנו בטיול בית הספר.‬
‫אני מבין.‬
‫נינג'ות…‬
‫אנחנו נינג'ות!‬
‫שינוֹבִּי.‬
‫רק טיפשים נבערים קוראים לנו נינג'ות.‬
‫שינוֹבִּי…‬
‫מה זה?‬
‫זו המסיכה של פוּמָה קוֹטארוֹ החמישי,‬ ‫שהובס בידי האטוֹרי האנזוֹֹ.‬
‫שלל מלחמה מהפעם‬
‫שבה הוא הביס את שבט הוֹג'וֹ,‬ ‫וגירש את שבט הפוּמָה מאודאוורה.‬
‫אז לאן כל הפוּמָה נעלמו?‬
‫מי יודע.‬
‫אנא קחו אחד.‬
‫באמצעות המים הקדושים האלה,‬ ‫תהפכו לפוּמָה אמיתיים.‬
‫רק האלים מחליטים מי יחיה ומי ימות.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫אתם הפוּמָה הנבחרים.‬
‫עוד לא סיימת?‬
‫עניינים טכניים מורכבים דורשים זמן.‬
‫בואו נראה.‬
‫שכפול מסך…‬
‫הא?‬
‫מוזר.‬
‫איפה האינטרנט האלחוטי?‬
‫אה, הוא מחובר.‬
‫אולי אם אלחץ כאן?‬
‫לא. איך אני יכול לגרום לזה לעבוד?‬
‫הא?‬
‫סליחה על ההמתנה!‬
‫הכול מוכן עכשיו.‬
‫בואו ניגש ישר לעניין.‬
‫שבט הפוּמָה חזר.‬
‫ראשית,‬
‫כדי להסתיר את זהותם כשבט הפוּמָה,‬ ‫וכדי לגייס חברים,‬
‫הם פועלים כקבוצה דתית חדשה‬ ‫שנקראת "גֶנטֶנקאי".‬
‫יש להם כ-30,000 חברים.‬
‫הם פונים לקהל הצעיר‬ ‫עם פילוסופיית "החזרה לטבע" שלהם,‬
‫אבל במהות…‬
‫זוהי כת.‬
‫זהו מטה גֶנטֶנקאי.‬
‫הם היו פעילים עד אתמול, אבל כשבדקנו הבוקר…‬
‫לא היה שם אף אחד.‬
‫המקום היה ריק לגמרי.‬
‫לא ידוע לנו לאן הם נעלמו.‬
‫אבל…‬
‫אני חושב שאני יכול לנחש‬
‫מה הם זוממים.‬
‫תמשיך.‬
‫בסדר.‬
‫סליחה.‬
‫תסלחו לי.‬
‫זה הפרח הצהוב שהושג ממטה גֶנטֶנקאי.‬
‫לפי הבדיקות שערכנו,‬ ‫הוא מכיל סוג חדש של רעלן עצבי.‬
‫אנחנו סבורים שנעשה בו שימוש‬ ‫בתקרית שגברת יוֹקוֹ חקרה עבורנו.‬
‫הוא דומה לאקוניטון,‬ ‫אבל הוא רעיל פי עשרות מונים,‬
‫והטיפול נגד הרעל צפוי להיות קשה.‬
‫האדם שמתכנן להשתמש ברעל הזה,‬
‫הוא הנציג של גֶנטֶנקאי,‬
‫יוֹסוּקֶה טסוּג'יוֹקה.‬
‫שידוע גם בכינוי פוּמָה קוֹטארוֹ ה-19.‬
‫בנכם המוכשר אסף עליו מידע עבורנו.‬
‫דיברת עם ה-19?‬
‫קצת.‬
‫אדם זר העביר לנו מסר.‬
‫"תודה שחסת על חיי לפני שש שנים."‬
‫הוא אמר לנו לשאול אותך מה משמעותו.‬
‫הארוּ?‬
‫לפני שש שנים.‬
‫כשנלחמנו בשבט הפוּמָה…‬
‫הייתה לי הזדמנות להרוג אחד מהם.‬
‫אבל…‬
‫לא הרגתי אותו.‬
‫לא יכולתי להרוג אותו.‬
‫והאדם הזה הוא ה-19?‬
‫הוא…‬
‫היה זה שהרג את גאקוּ.‬
‫אני מצטער שלא סיפרתי קודם.‬
‫כלומר, החולשה שלך יצרה את ה-19…‬
‫סתום את הפה!‬
‫זה עניין משפחתי!‬
‫אני יודע הכול.‬
‫ריקוּ…‬
‫אנחנו שינוֹבִּי, נכון?‬
‫ריקוּ.‬
‫אמא, אל תגידי לי…‬
‫הוא הבין את זה בעצמו.‬
‫למה שמרתם את זה בסוד ממני?‬
‫ריקוּ, זה לא מה שאתה חושב.‬
‫הלוואי…‬
‫שהייתם מספרים לי!‬
‫ריקוּ!‬
‫היי!‬
‫זאת…‬
‫לא הייתה אשמתך.‬
‫אני יודעת זאת.‬
‫ריקוּ, תפתח.‬
‫לכו מפה!‬
‫אני מצטער שהסתרתי את זה ממך.‬
‫אבל היו לי סיבות.‬
‫אילו סיבות?‬
‫לא רציתי לחשוף אותך לסכנה.‬
‫שוב לעולם…‬
‫חשבתי שאני שונה מכולם.‬
‫אני לא יכול להיות שינוֹבִּי?‬
‫זה לא יקרה.‬
‫ריקוּ, תקשיב.‬
‫זה לא כל כך פשוט.‬
‫אם אתה חושב שזה כיף, תחשוב שוב.‬
‫אי אפשר לעוף עם בדים כמו בסרטים.‬
‫וטכניקת השכפול של עצמך? היא די משעממת.‬
‫בתור שינוֹבִּי, לא תוכל לאכול‬ ‫את ההמבורגרים שאתה אוהב.‬
‫אז…‬ ‫-אין לי בעיה עם זה!‬
‫אני רוצה להיות חלק מהמשפחה.‬
‫מה?‬
‫חלק אמיתי מהמשפחה.‬
‫אני היחיד שהוא לא שינוֹבִּי.‬ ‫זה כאילו שאני לא חלק מהמשפחה.‬
‫אז בבקשה…‬
‫תנו לי להיות שינוֹבִּי.‬
‫אעבוד קשה.‬
‫אני רוצה שנהיה משפחה אמיתית.‬
‫בסדר.‬
‫יש!‬
‫פוּמָה קוֹטארוֹ סוף-סוף הופיע!‬
‫כן!‬
‫את.‬
‫את לקחת אותה, נכון?‬
‫אני מצטערת.‬
‫היו לך סיבות משלך.‬
‫אבל…‬
‫כדאי שלא תספרי לאף אחד.‬
‫המגילה הזאת…‬
‫מה היא יכולה להיות?‬
‫החזרנו את מה שנגנב.‬
‫ליקוי החמה יכול לצאת לפועל ללא עיכוב.‬
‫- עץ משפחת הוֹג'וֹ -‬
‫נראה שעבדו עלייך.‬
‫חושבת שתוכלי להרוג אותי?‬
‫קדימה, תנסי.‬
‫זוזו הצידה.‬
‫באת לנקום?‬
‫נהדר.‬
‫אז אתה עושה את זה או לא?‬
‫עשה זאת.‬
‫אדם רגיל לא יכול להרוג אותי.‬
‫הבנתי.‬
‫אוקיי. תודה.‬
‫בסדר.‬
‫מאטסוּרה הובא למנהל הנינג'ות.‬
‫אני מקווה שנוכל להפיק ממנו תועלת כלשהי.‬
‫אתה מתכוון לעינויים?‬
‫מה לגבי הבלש עם פרצוף תפוח האדמה?‬
‫זה טופל.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫תסתום.‬
‫ישנת טוב?‬
‫לא…‬
‫זה לא…‬
‫מצאנו כמה יצירות אמנות אצלך בבית.‬
‫ניצלת את מעמדך כדי להיכנס ולצאת בחופשיות.‬
‫וחפצי האמנות הגנובים נמצאים אצלך בבית.‬
‫צירוף מקרים מוזר, לא נראה לך?‬
‫יש לך משהו לומר?‬
‫הפלילו אותי!‬
‫הפילו אותי בפח!‬
‫מה קרה?‬
‫המפקד אוֹמי!‬
‫כלום לא קרה.‬
‫לא ראיתי כלום.‬
‫לא שמעתי כלום.‬
‫וגם את לא.‬
‫תסגרי את החקירה הזו.‬
‫הבנת?‬
‫זה נגמר.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫המפקד אוֹמי.‬
‫זוזי הצידה. אל תפריעי.‬
‫טוב, סע.‬
‫אני שמח שאת יכולה להישאר.‬
‫יש לך מזל, את יודעת?‬
‫את הראשונה שנשארת לישון אצלנו.‬
‫יש לי מזל, מה?‬
‫אבא ואמא אמרו שאין ברירה.‬
‫יש להם דאגות גדולות יותר עכשיו.‬
‫נכון. מצטערת שאתה צריך‬ ‫לחלוק איתי את החדר שלך.‬
‫לא, זה לא מפריע לי.‬
‫אף פעם לא הזמנתי חבר לישון אצלי,‬ ‫אז אני שמח!‬
‫אז גם אני שמחה!‬
‫אני חושבת…‬
‫שזה הסתדר לא רע עם ריקוּ.‬
‫אבל הארוּ…‬
‫כל הזמן הזה…‬
‫אנחנו הורים גרועים, נכון?‬
‫מתנהגים כאילו העבר מעולם לא קרה.‬
‫הוא לא היה יכול לומר כלום…‬
‫בגללנו.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫כבר נכנסת.‬
‫כמה זמן אישאר כאן?‬
‫עד שהפוּמָה ייעלמו.‬
‫כאן המקום הכי בטוח.‬
‫אני מבינה.‬
‫אז…‬
‫אתה באמת נינג'ה?‬
‫אני מבינה.‬
‫אה…‬
‫בסדר.‬
‫הבנתי.‬
‫כן. פחות או יותר.‬
‫אתה משתמש בשוריקנים?‬
‫אנחנו לא משתמשים בהם.‬
‫הם מזוהים איתנו מדי.‬
‫נכון. אתם צריכים לשמור על זהותכם בסוד.‬
‫זה הכלל היחיד שאסור לנו לעבור עליו.‬
‫ואתה עובר עליו עכשיו.‬
‫עברת על חוקים בעבר?‬
‫טוב…‬
‫אני לא אמור לאכול בשר וכאלה.‬
‫מה? אבל קערות הבקר…‬
‫אסור לי לאכול אותן.‬
‫מה עוד?‬ ‫-מצטער, אני מרגיש…‬
‫כאילו שמראיינים אותי.‬
‫מצטערת, נכנסתי למצב עבודה.‬
‫רק אל תעשי כתבה על המקום הזה, בסדר?‬
‫כמובן.‬
‫מה עוד?‬
‫בואי נראה…‬
‫אסור לנו להשתמש בכישורים שלנו‬ ‫מחוץ למשימות.‬
‫ולשתות אלכוהול.‬
‫ואסור לנו להצטלם‬ ‫או לצאת לנסיעות ללא אישור.‬
‫ו…‬
‫אסור לנו לצאת עם מישהו.‬
‫באמת?‬
‫אסור לנו להתאהב באף אחד בלי רשות.‬
‫אבל הזמנת אותי לדייט.‬
‫מה לגבי זה?‬
‫כן, זה היה מנוגד לחוקים.‬
‫אתה יודע,‬
‫הלכתי למסעדת קערת הבקר כחלק מהעבודה.‬
‫ערכתי חקירה עליך.‬
‫כן.‬
‫אבל…‬
‫לאט-לאט…‬
‫התחלתי ל…‬
‫מבחינתי, זה היה מיד.‬
‫היי…‬
‫הייתה לך פעם חברה?‬
‫באמת?‬
‫אז אתה אף פעם…‬
‫לא שכבת עם מישהי?‬
‫את באמת שואלת אותי את זה?‬
‫סליחה.‬
‫אני רק מנסה להבין.‬
‫אז נינג'ות לא עושים סקס?‬
‫"שינוֹבִּי".‬
‫אף אחד לא אומר "נינג'ות".‬
‫אל תשנה את הנושא.‬
‫מה לגבי ההורים שלך?‬
‫נישואי שידוך.‬
‫אנחנו לא מקבלים את רוב ההחלטות.‬
‫ומה איתך?‬
‫אני…‬
‫רוצה להתאהב כמו אדם נורמלי.‬
‫אני רוצה נורמליות.‬
‫אז…‬
‫מה יקרה אם הם יגלו?‬
‫הם יחסלו את שנינו.‬
‫באמת?‬
‫- הסוכנות לענייני תרבות -‬
‫אני לא מאמין שהוא לא נשבר.‬
‫אויב או לא, אני מתרשם.‬
‫אבל…‬
‫"הפרופסור" יגרום לו לדבר.‬
‫תודה.‬
‫מה אמרת להם?‬
‫מה? לא אמרתי כלום.‬
‫מה שאתה יודע שווה יותר מהחיים שלך.‬
‫מאסטר קוֹטארוֹ הורה לנו להרוג אותך‬ ‫אם מסרת את הסודות שלנו.‬
‫לא סיפרתי להם כלום.‬
‫זה נכון?‬
‫מה לגבי התוכנית שלנו?‬
‫התוכנית שלנו?‬
‫ובכן?‬
‫ליקוי החמה?‬
‫כן.‬
‫לא דיברתי.‬
‫לעולם לא אדבר!‬
‫זה מפחיד גם אותי.‬
‫אם זה יקרה,‬
‫אנשים רבים ימותו.‬
‫אם לא סיפרת להם, תוכיח את זה.‬
‫איך? חוץ מזה, זה כל מה שאני יודע.‬
‫אין מה לספר.‬
‫עבודה טובה.‬
‫זה הצליח.‬
‫אתם!‬
‫ליקוי החמה, מה?‬
‫היי.‬
‫כן?‬
‫חשבתי ככה עכשיו וגם כשהצלנו את נאגי.‬
‫אתה לא חושב‬
‫שאנחנו צוות לא רע?‬
‫כמובן שכן.‬
‫אנחנו עושים את זה כבר שנים.‬
‫אתה יודע,‬
‫היית די מרשים שם.‬
‫אני מתכוונת לזה.‬
‫גם את.‬
‫היית יפהפייה.‬
‫חכה לי!‬
‫רק עוד קצת!‬
‫חכה לי.‬
‫חכה…‬
‫נאגי, אני אשאיר אותך מאחור.‬
‫חכה!‬
‫רגע! חכה, בבקשה.‬
‫זה קשה.‬ ‫-זה לא!‬
‫זה כן!‬ ‫-רוץ בשקט!‬
‫מה? זה מטורף.‬
‫תיזהר כשאתה פונה.‬
‫אופס.‬
‫אני מתקדם יפה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו אתה מת.‬
‫עשית רק שש הקפות.‬
‫כמה הקפות את יכולה לעשות, נאגי?‬
‫תן לי לחשוב…‬
‫נאגי יכולה לעשות 170 הקפות פחות או יותר.‬
‫מה? זה שקר!‬
‫זאת האמת.‬
‫את לגמרי משקרת. אני יכול…‬
‫קדימה.‬ ‫-בסדר, בוא נמשיך.‬
‫תתחיל שוב.‬ ‫-רגע!‬
‫מוכן?‬
‫רוץ!‬
‫רוץ! מהר יותר!‬
‫מהר יותר!‬ ‫-בסדר.‬
‫מהר יותר!‬
‫זה הכי מהר שלי!‬
‫זה מעלה זיכרונות.‬
‫כן.‬
‫הרגע הרגו אותך.‬
‫אתה צריך עוד הרבה אימונים.‬ ‫-אוף!‬
‫רוצים תה?‬
‫כן.‬
‫היכון, הכן, צא!‬
‫תמשיך!‬
‫בחיי.‬
‫עוד פעם.‬
‫תמשיך!‬
‫קדימה, תמשיך ככה!‬
‫מהר יותר!‬ ‫-אתה יכול לעשות את זה!‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬