Що? Це так круто.
І куди ж він подівся?
Що? Де ти його сховав?
- Це шукаєш? - Нічого собі!
Слухай, а як це в тебе вийшло?
Змусити щось зникнути й з'явитися.
По суті, цим ми й займаємося.
Спробуй.
Жух! Ой.
Я впустила його.
А це нелегко.
Зрештою в тебе вийде.
Ми можемо будь-що змусити зникнути.
Навіть нас самих.
Зникнути,
потім з'явитися.
- Ти чому без стуку? - Я тебе бачив.
Що?
Я бачив, як ти бігла дахом, щоби потрапити в цю кімнату.
Я так і знав!
Навчиш мене, будь ласка?
- Нізащо! - Навчи мене!
Навчи мене!
Послухай.
Не кажи мамі чи татові, уторопав?
- Уторопав? - Уторопав. Навчи мене!
І не думай.
Ні.
Навчи мене!
Досить.
Злюка!
Ти ще та злюка!
НІНДЗЯ-ІКС НАДІСЛАВ ВАМ ФОТО
ЦЕ ПРИНЕСЕ НЕПОГАНІ ГРОШЕНЯТА
ПОВЕРНИ
Я ГОТОВИЙ ОБМІНЯТИСЯ НА ПЕВНИЙ СУВІЙ
ЯКИЙ СУВІЙ?
ТОЙ, ЩО В НАШОМУ ДОМІ
«Нашому»?
НАШОМУ?
«Якщо дерево падає в лісі, і ніхто цього не чує, воно видає звук?»
Коли я почув це філософське питання,
я подумав: «Які ж ми, люди, зарозумілі істоти».
Може, там і немає людей,
але лісні птахи, олені й рослини все чують.
Тож, звісно, звук лунає.
«Звуку не існує, якщо його не чує людина».
Це стосується лише лісу?
Я не розумію.
Чого саме?
Чим він приваблює.
- Тебе ж не відірвати від екрана. - Це моя робота.
Цікаво, у що вірять його послідовники.
- Подвійний бульйон, цибуля, сире яйце. - Дякую.
Великий із кімчі.
Хочеш скуштувати?
Ми не жалюгідні безмовні жертви.
Не забувайте про це.
Так само, як ви зараз спостерігаєте за мною,
я спостерігаю і за вами.
Завжди.
Що? Стривай!
Бачиш?
- Це прямий етер. - Без повтору?
- Ні. - Великий.
Один великий.
Мені дуже прикро за всі неприємності й страждання, які я завдав.
Стаття, у якій описали мій роман із кількома жінками, правдива.
- Що? - Я був поспішний і легковажний.
- Нічого. - Перелюб - це непростимий гріх.
Тату.
Що?
Що таке «перелюб»?
Мені дуже прикро.
Перш за все, я повинен перепросити дружину.
Це заборонене кохання.
Тому воно й таке жадане.
Я маю намір перепросити дружину особисто…
Завдяки Маюко, новому менеджеру з продажу,
про нашу пивоварню напишуть в іноземному журналі.
Тож ми зробимо сімейне фото для статті.
Що?
- Фото? - Так.
- Для журналу? - Так.
Я хочу фото!
Ти не казав мені про це.
Я кажу зараз.
Наґі. Прийди до броварні о 14-й у суботу.
Ага.
- Агов! - Приходь до броварні в суботу. Добре?
- Ми зробимо сімейне фото. - Ти мені не бос.
Залишився лише Хару.
ДІМ НІНДЗЯ
Звіт про стан.
У Цудзіоки була жовта квітка.
Проникни в «Ґентенкай» і забери цю квітку. І не попадися.
Ти припиниш мені наказувати? Мене це бісить.
Мабуть, Цудзіока майже не покидає це місце.
А та дівчина?
А що вона?
Вона теж бачила квітку?
Якщо так, можемо її використати.
Ні, я піду сам.
Як люб'язно з твого боку.
Гаразд. Так чи інакше, ти виконаєш завдання.
Не приходь туди.
Вона тебе помітить.
У них смачні боули з яловичиною.
Чудовий вигляд, пані Місо.
І що?
До справи.
Ваша ціль, Мацуура, активно шукає партнера в додатку.
Має вигляд пересічного,
але це єдина зачіпка щодо інциденту із судном.
Я створив профіль, який точно відповідає уподобанням, і попросив зустрітися.
Фу.
До речі, Мацуура захоплюється джазом.
Думає, що ви теж любителька джазу, тож майте на увазі.
Джаз найгірший.
Джаз найкращий.
Я теж люблю джаз.
У нас багато спільного, пані Місо.
Це правда.
Ким ви працюєте?
Продавцем у туристичній агенції.
Справді? Мабуть, багато де побували вже.
Я займаюся внутрішніми поїздками, тож це не так гламурно.
У Японії теж багато чудових місць, правда?
Так, але догодити й клієнтам, й місцям призначення - це ще та задачка.
Тож у вихідні я зосереджуюсь на хобі, аби випустити пару.
Ви про джаз?
- Так. - У нас багато спільного.
Я радий.
ВАШ ПАРТНЕР ПОВОДИТЬСЯ ДИВНО?
А ВИ ЗНАЛИ? ЖІНОЧА НЕВІРНІСТЬ ЗРОСТАЄ
НА НЕЙМОВІРНІ 24,1% ЗА 10 РОКІВ!
Ні.
Не може бути.
Президенте.
Слухаю.
Ви сказали рідним про фотосесію?
Так. Авжеж.
Чудово.
З Франції пришлють команду для інтерв'ю і фото.
Маємо досягнути успіху.
До речі, заголовок статті…
Заголовок?
«Міцна родина створює традиційний смак: броварня "Тавара"».
Вам не до душі?
До душі.
Чудовий, Маюко.
Міцна!
Міцна родина.
Угадайте що, пане Кузе? Сьогодні я працював над першою місією, і…
Щасти тобі.
Як шукати голку в копиці сіна.
Попереду ще довгий шлях,
новачку.
Так?
Хару, це я.
Можеш прийти до броварні цієї суботи о 14-й?
У нас фотосесія.
Вибач, я трохи поспішаю.
Вибачте.
Це все залежить від долі.
То немає конкретних вимог?
Щоби тебе обрали, треба показати зміну віри й свідомості.
Ясно. Так, твоя правда.
Вітаю.
Ви новий член?
Так.
Сюди, будь ласка.
Я зможу зустрітися з паном Цудзіокою?
Розумію вас, та…
Я тут уже два роки й ще не бачив його.
Щодня я молюся, щоби наступним був я.
Але ж він тут, правда?
Авжеж.
Прямо тут.
За мною.
Ласкаво прошу в це місце зв'язку й усвідомлення.
Я Йосуке Цудзіока, представник цієї асоціації.
По-перше, дозвольте подякувати вам за те,
що ви постукали у двері «Ґентенкай» із власної волі.
Сідайте.
Дякую.
У цьому суспільстві, що кишить матеріалізмом,
я вважаю, що це проблиск надії…
Коли зовнішній вплив несе погані наслідки, він зветься негативним зовнішнім впливом.
Коли вплив на третю сторону є несприятливим,
це значить, що він призвів до негативного зовнішнього впливу.
Скажімо…
НІНДЗЯ-ІКС: СУВІЙ НАЗИВАЄТЬСЯ «ОБРАЗ ЛИХА»
«ОБРАЗ ЛИХА»
ТОЙ, ЩО В НАШОМУ ДОМІ
Сувій…
Що таке?
Нічого.
У цьому випадку бізнес
негативно впливав на місцевих жителів.
Я ще веду лекцію.
Наприклад, якщо хтось шумить у поїзді чи на вулиці,
і це заважає іншим, це негативно…
- Вибачте, що перериваємо. - Так?
- Ми з поліції. - З поліції?
Ми хотіли би поговорити з одним зі студентів.
Що? Зараз?
На жаль, так.
Тест.
Що ж,
Кохей Кіотані.
Я шукаю Кохея Кіотані з економічного.
Що?
Ви про мене?
- Ви Кіотані? - Так.
Є розмова.
Ходімо з нами.
Що?
Я?
- Поквапся. Ти затримуєш усіх. - Так, пане.
Це було неймовірно, Наґі. Мій перший допит у поліції!
Переходь до справи.
Так.
Знаєш злодія, що повертає все?
Виявляється, я ходив у всі музеї, які він обкрадав.
Оце так, еге ж?
І що?
Тому я підозрюваний!
Що?
Але все гаразд.
Я сказав, що ти теж була зі мною, тож у мене є алібі.
Оце ти молодець.
Йой, страшненько було.
Десять, одинадцять, дванадцять, тринадцять, чотирнадцять, п'ятнадцять…
Сім, вісім, дев'ять…
Один, два, три…
ЗСЕРЕДИНИ ЗОВНІ
Щось тут не сходиться.
Агов, юначе.
Наґі Тавара тут?
Пане, ви його лякаєте.
Ви детектив?
Так.
Наґі Тавара - це твоя старша сестра?
Думаю, так.
Як це розуміти?
Я чув, що деяких дітей викрадають і виховують не рідні батьки.
Думаєш, ти такий?
Я не знаю. Можете провести розслідування?
Спершу нам треба знайти твою старшу сестру.
Коли вона повернеться?
Дуже пізно.
Учора прийшла о 23-й.
О! Учора!
Моя сестра
побігла дахом, щоби потрапити в ту кімнату.
О, справді?
Зроби фото.
Виконую.
Тепер ходімо далі.
Чому ти тут?
А що? У мене таке ж запитання!
Я не казала, що буду тут.
Я знав, що ти прийдеш.
- Пане Савабе! - Агов! Що таке?
Тепер розплющте очі.
Ваші думки матеріалізувалися.
Прийшов Пан Савабе.
- Пане Савабе! - Пане Савабе!
Двоє людей.
- Мене! - Мене!
Ви…
Дякую.
- І ви. - Дякую.
Ваше друге побачення з Мацуурою буде в суботу.
У суботу?
Так, він хоче знову вас побачити.
Я не можу в суботу.
У вас є плани?
Ну просто…
Хай там як,
Мацуура говорить лише про джаз. Він не дуже підозрілий.
Але зараз це наша єдина зачіпка.
До речі, щоби ви знали, ви йдете на джаз-концерт.
Що це все таке?
Ой, де ж він?
Хто там?
Агов, Наґі.
Що ти робиш?
Що? Нічого.
Не забудь про суботу. Я чекатиму.
А що в суботу?
Сімейне фото.
Сімейне фото?
Мене хоч хтось слухає?
- А, тату. - Що?
Це фото…
Бабуся там буде?
Що?
Пане поліціянте!
Слухаю.
Я знайшов оце там.
Ой, дякую.
- Тепер і на тебе чекає щось хороше. - Так.
ПАН САВАБЕ
ПРИХОВАНИЙ НОМЕР
Поліціянт-убивця?
Хто це?
Чого ви хочете?
Жовту квітку.
- Не розумію, про що ви. - Я оприлюдню відеозапис.
Що ж зробить Цудзіока?
- Вас уб'ють. - Мені потрібна квітка.
Допоможете - зітру відео.
Куди ви ведете членів «Ґентенкай»?
Відведіть і мене туди.
Ви побачите
червоний браслет.
Щось змінилося.
Мені на смак такий самий.
Я не про боул із яловичиною.
Я про тебе.
Ти був такий упевнений.
Хоча й розмовляв з убивцею.
Ну, знаєш,
я бачив, як це робиться, у кіно.
Завтра я піду з тобою.
Ні. Це небезпечно.
Тоді
ти захищатимеш мене.
Як і раніше.
Про що це ти?
Я знаю.
Я знаю, що ти щось приховуєш.
Але все ж…
я б хотіла знати все.
Про тебе.
Я хочу тебе захистити.
Тому я піду сам.
Зовсім не розумію.
Джаз?
- Це щось новеньке. З чого б це? - Я можу послухати джаз, якщо захочу.
Хай там як,
ти ж завтра прийдеш на фотосесію?
Ой-ой.
Мабуть.
«Мабуть»?
Ти мусиш прийти.
У мене багато справ.
Хай там як, я постараюся прийти.
Не «старайся», а просто прийди!
Ідеться про долю броварні. Ти не розумієш?
Я розумію, гаразд?
Та і я впевнена,
це Маюко, твій молодий начальник відділу продажів, тебе вмовив.
Це все марно.
Лише фальшиве фото.
Минуло шість років
від останнього.
Що?
Жодного відтоді.
Я хотів би таке фото.
То й усе.
Добраніч.
Послухай.
Що?
Я точно прийду.
Чому через вікно?
Ти мене налякала.
Я хочу тебе дещо спитати.
Що?
Того дня…
Ґаку помер, так?
Що?
Ти справді це бачив?
Чому ти запитуєш?
Як це «чому»?
Хтось це підтвердив?
Не було потреби.
Ґаку!
Будь ласка…
не вбивайте мене.
- Може, він живий. - Припини.
- Просто послухай… - Він не може бути живий.
- Змирися вже. - Забудь.
БРОВАРНЯ «ТАВАРА»
Сюди, будь ласка.
Тут ми зберігаємо готове саке.
Він запитав, чи ви п'єте з родиною після роботи.
Я не вживаю алкоголю.
Сестричко, ми скоро йдемо.
Вибач, я ще підбираю наряд. Іди наперед із бабусею.
Але наші наряди в броварні…
- Просто йди! - Вони там…
Я кажу, іди!
- Пані Міса Огіно? - Так.
Сюди, будь ласка.
Дякую.
ТАТО
Ласкаво прошу
в це благословенне місце.
Ви готові?
Сюди.
Прошу.
Будь ласка.
А тепер візьміться за руки з особами поряд і утворіть коло.
Послухайте голос Землі…
Я думав, ми домовилися.
Я не можу про це писати, якщо не побачу на власні очі.
Дайте волю своєму розуму й тілу.
Бабусю, яка поза краща?
- Ану покажи. - Ти готова?
Не ця.
Гайда, ходімо. Мерщій.
Ходімо.
Серйозно?
Зачекаймо ще трохи.
Де вона, у біса?
Сьогодні тут дехто дуже особливий для мене.
Пані Міса.
Наступний номер для тебе.
Босе, ваша родина тут.
Нарешті!
Тату, я придумав, у якій позі буду фотографуватися.
Дивися!
Клац!
Лише ви двоє?
НІНДЗЯ-ІКС: ТВІЙ ЧАС МАЙЖЕ ВИЧЕРПАВСЯ
Прошу всіх
розплющити очі.
Пан Савабе тут.
- Оберіть мене! - Мене!
Захований у стелі.
Як банально.
ОБРАЗ ЛИХА
Ханзо?
Я мушу йти.
Ну ти й щасливчик.
СПИСОК ПАСАЖИРІВ 15:20
Перепрошую.
Прошу, сідайте.
Я рада зустрічі.
- Я Карен… - Це зайве.
Зрештою, імена лише заважають.
Я хочу побачити вас справжніх.
За вами я бачу щось…
Червоне…
Полум'я?
Я бачу.
Ви втратили батьків.
Як…
Лише ви вижили.
Ви були такі юні.
А від вас…
лунає ніжний звук.
Майже занадто ніжний.
Чи не могли б ви встати?
Це випробування, яке проходять усі учасники.
Прошу, звільніть її.
Ходімо звідси.
Що?
Ви не змінилися.
Що ж, а як щодо цього?
У цього чоловіка щира душа.
Він звільнив безліч людей.
Тепер ваша черга звільнити його.
Прошу.
Пропустіть його.
Обережно дорогою додому.
Ви потрібні дружині й дитині.
Чому?
Я був відданий тобі.
Думаю, вам теж час піти.
А, точно.
Ось.
Не забудьте це.
Щасти.
Іди.
Нарешті ми наодинці.
Я чекав на це.
Не бійся. Я тебе не скривджу.
Ні тебе, ні ту жінку.
Поки що.
Спитаєш, чому?
Бо колись давно
ти подарував мені майбутнє.
«Будь ласка…
не вбивайте мене.
Я ще молодий.
Як і ви ще молоді.
Я благаю вас…»
Ти переміг мене того дня.
Але я повернувся з межі смерті й відродився.
Я успадкував давню душу, що передавалася 18 поколінь,
і став богом.
Фума Котаро ніколи не помре.
Перевіримо це?
Убий мене.
Уперед, спробуй.
Думаєш, мене так просто вбити?
Ти, навіть утративши рідного,
не можеш забрати життя іншого.
Мені вбити цю жінку?
Не розчаруй мене,
сину Хатторі.
Ти…
мене породив.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як