# Strahovi postaju želje
# Nadam se da čuješ ovo
# I prestani da pridaješ važnost
# svim tvojim vizijama
# One ne mogu postojati
# reši ih se
# one su samo u tvom umu
# Ostavi ih iza sebe
# Reči postaju želje
# Nadam se da čuješ ovo
# i prestani da govoriš opake stvari o svom biću
# Odvezi se kući, budi sam
# Sedi sam Prva beba nije preživela.
Ne, ti si... u pravu si. T... tvoja sestra nije preživela.
Kako to?
Pa...
Tvoja mama je imala neke komplikacije.
Kako uopšte znaš o ovim stvarima? - Ujak Majk mi je rekao.
Ujka Majk. - Ujka Majk.
Da, pa, slušaj, tvoja mama će biti dobro,
i beba će ovog puta biti dobro.
Jesi li ikada rekao svojoj mami da znaš za ove stvari?
Ne. - Oh, pa možda to je naša mala tajna.
Je li to tebi u redu? - Ipak, ne bi trebalo da čuvaš tajne.
Znam, ali s vremena na vreme, u redu je imati tajnu.
Kao i činjenica da sam te pustio da sedneš napred. - Oh, da.
I da, ponekad ćemo dobiti slatkiše radnim danima.
I to je dobra tajna. - Oh, da. Volim tu tajnu.
Da. - Čokolada. - Čokoladne tajne su dobre tajne.
Da.
Biće sve u redu.
Obećavam. Hoćeš li biti dobar dečko?
Bolje požuri. Ona te čeka. - Da. Znam.
# Senka je prešla nebo
# I zgnječio ga je na zemlju
# Baš kao zver
SAOSEĆANJE PREMA ĐAVOLU # Starac se ponovo vratio
# Video sam ženu kako stoji u snegu
# Ćutala je... Hej, čoveče, uh... - Hej.
Jesi li dobio moj e-mejl o novom rasporedu?
Jer niko nije odgovorio. - Da. Da.
Ne, ovde je sve u redu, čoveče. Idi budi sa svojom ženom.
Da, ali Rič mi je ostavio poruku. Pitao sam se... - Pusti to. Pusti to.
Ne želim da pričam sa tobom do ponedeljka,
i ja ću se pobrinuti za jebenog Riča.
U redu. Hvala. - Jesi li uzbuđen?
Uzbuđen? - U redu. U redu. U redu.
Razgovaraću sa tobom kasnije. Srećno.
U redu. Kasnije. - Čekaj, čekaj, čekaj, čekaj, čekaj.
Je li dečak ili devojčica? Nikad nisi rekao. - Ne znamo. To je...
Znaš, ona je htela da to bude... ili, znaš, mi smo želeli da bude iznenađenje.
Pa, nadam se da više liči na nju.
Isuse, nadam se da više liči na nju.
Da, ja takođe. # I čekaju u redu ceo dan
# Kao zmajevi gađenja
# Starije žene šapuću
# Pitam se šta ove mlade usijane glave žele od nas
# I Andrej V., plače
# Sa očima koje zvone kao zvončići
# Njegovi antisvetovi mu se vrte u glavi
# Spaljuje ih u svojim snovima
Hej. - Hej. Jesi li ga odveo kod moje majke?
Da. Da, on je dobro. Uh, dakle, treba li ti nešto od...
Oh, sačekaj. Lekari su upravo ušli. - Zdravo, gđo Čamberlejn.
U redu, samo opusti leđa. - Gđo Čamberlejn.
Stavi ovo iza sebe. - Tačno tamo. Oh! - Dobro. Dobro.
Dobar posao. Samo se pomeri... odmori ovu nogu.
Hoćeš da ti savijene noge, da izgleda ovako. Tačno, tačno.
Dobro si? - Da, dobro sam.
Stalno mislim da ne bi trebalo da boli ovoliko.
Ne sećaš se da te je ovoliko bolelo?
Oh. Oh.
Oh! - Uhvatiću ruku. Čekaj, čekaj. - Vidiš li gde smo?
Prvi put sam imao komplikacije.
Jesu li vam to rekli? - Da, video sam na tvom grafikonu.
U redu, samo nastavi da dišeš. - Samo diši.
Diši, dušo. - Hoćeš da se pripremiš?
Upravo tako? To nije odbor. - Dejvide, jesi li još tamo?
Da, ja... ja... ja sam još uvek ovde. Skoro sam tu, dušo.
Dobro? Skoro sam tamo. - U redu. Volim te.
Volim i ja tebe.
# Ovi ljudi plaču
# Zašto ne razumeju?
# Majka ga je zvala Ivan
# Onda je umrla Hajde.
# Starac se ponovo vratio
# Mogu ponovo da ga vidim
# Da, da, da, da, da, da, da, da, da
Odlaziš? - Da, pakujem se.
sta jebote?
S... sere, šta... šta to radite?
Samo...
Izaberi kartu. - Drugar, ja nisam Uber, u redu?
Je.. jel' me pljačkaš? - Nisam rekao da te pljačkam.
Rekao sam izaberi kartu.
Hajde. Karta. Karta. Znaš.
Trefovi. Srca.
Hoćeš da kažem kartu? - Da!
Kec. - Oh, kec.
A boja?
Pik.
Samo sam znao da ćeš reći tu kartu.
Vozi.
S... ser, moja žena je u bolnici. Ona se sprema da se porodi.
Vozi.
Izađite iz bolnice i idite desno prema traci.
Jer ja... - Ser. ... volim svetla. - Ser.
Ja... ja imam hitan slučaj. Ok? Ovo je hitna porodična situacija.
Ja sam sada hitna pomoć za tvoju porodicu.
Vozi.
Gde da vozim?
Isuse Hriste.
Vozi!
Gde želiš da idem?
U šta, jebote, gledaš?
Hej, stvarno moram da se vratim u bolnicu...
Okreni ovamo. Evo.
Slušaj, samo želim da kažem da šta god da želiš,
to je na vama. Mislim to.
Samo želim da razumeš...
Sada ćeš pričati o svojoj porodici.
Šta? - Uronićeš u
nešto o vašoj porodici,
o tome koliko ih voliš...
svim srcem i svom prokletom dušom.
Da, bio sam... - Pa, zar to nije kliše?
Hoćeš da se javim?
Pre prekida, trebalo je da počneš sa svojim lažnim porodičnim govorom.
O tome kako da te odmah upucam
kroz tvoju glupu malu ušnu resicu,
metak bi, metaforički rečeno,
razbio i tvoju ženu i sina.
Gde mi to idemo?
Šta hoćeš?
Idi na sledeći izlaz.
Zaustavi se.
Imamo još nekoliko milja do spavanja.
Veličanstvena noć.
Sjajna jebena noć.
Moraćeš da paziš na prebrzu vožnju kad se vratiš na autoput.
Adrenalin.
Znaš, u Južnom Bostonu,
jednom sam dobio 3 kazne za prebrzu vožnju u jednom mesecu.
Želiš li da znaš zašto?
Stres. Jebem ti.
Čizme od 2.000 $.
Samo pazi na ograničenje brzine, poštuj saobraćajnu signalizaciju...
Bićemo mi u redu.
Šta ima?
Pa, zdravo.
Ne krivim te.
Možda je tvoj jedini pogodak.
Ali možda sam te pratio.
Možda znam gde živiš.
Tako da trčiš za tim.
Sad si umešao i svoju porodicu.
Samo se opusti, Ok?
Ulazim u auto.
Nekako je bezlično, pričati sa zadnjom stranom tvoje jebene lobanje.
# Imam hot rod Ford, i trebalo bi da ga vidiš kako radi
# Izašao sam na jahanje sa svojim prijateljem
# Počeli smo da propuštamo sve niz liniju
# I osećao sam se prilično dobro, i dečko, zabavljali smo se
Tamo ste doneli mudru odluku. # Saobraćajac se zaustavio iza
# Pa sam pitao svog prijatelja...
Ulazite veoma polako u pretinac za rukavice.
Oko 2 meseca?
# Pa, ako ne znaš, neću ti reći
# Od sada je na tebi, druže
Oh-ho!
Ho-ho-ho-ho-ho.
Može li neko reći seksi?
# Provozali smo se jedne noći
# I držao sam je za ruku i osećao sam se kao odrastao čovek
Možeš li da gledaš na put, molim te, kad voziš?
Odakle si uopšte?
Tukson. - Jesi li ikada bio u Bostonu?
Da. Bio sam tamo jednom. Pre mnogo godina.
Ne uzalud, ali podsećaš me na
ovog tipa koga sam poznavao u Bostonu.
A ovaj tip je pio bocu Glenliveta svako veče.
Samo ubij celu stvar pre spavanja.
Pa ja ne pijem.
Još?
Nisam pio piće godinama.
Lažno. To je lažno.
I taj jednom put kada ste bili u Bostonu,
da li je to bilo zbog posla ili zadovoljstva? - Bio je posao.
A kojim poslom se baviš? - Radim za špediciju.
Uglavnom poslovi u magacinu.
I siguran ste da je to jedini put da si bio u Bostonu?
Da.
Prestao si da piješ... kada?
Pre 15 godina?
Ne sećam se, ali...
Da, tako nešto.
Vidiš, to je smešno.
Praviš takvu grešku rano uveče?
To zaista ne liči na tebe.
Šta?
Je li u redu ako postavim pitanje?
Zašto ne bi bilo u redu?
Koliko će ovo trajati?
Kada ću se vratiti kući?
Zašto misliš da ćeš ikada više otići kući?
Šta? - Zar me nisi upravo čuo?
Da...
U redu. Ceo ovaj put neće trajati više od sat vremena.
Idemo u Boulder siti.
Dobro. Ja mogu da uradim.
Oh hvala. Pa, to je veoma pažljivo od tebe.
Moja majka, ona umire od raka...
vrsta pluća.
Ona je pobožna katolkinja,
pa moramo da uradimo poslednje obrede... - Tvoja majka je u bolnici?
Nemoj da me prekidaš.
To je nepristojno, prekidaš me. Nemoj.
Moja majka je takođe bila religiozna.
To je nije sprečilo da se uda za mog tatu,
koji je voleo da se napije i ubije Boga u njoj.
Samo moje mišljenje...
ta molba za saosećanje je veoma ispod tebe.
U svakom slučaju, da se vratim na moju priču.
Odvezeš me u bolnicu, gradsku bolnicu Boulder...
Nemate auto?
Jebeni kreten.
Š... šta je ovo, "SD ljubav?"
Šta si ti, tinejdžer?
Moj sin je to uradio. To su naši inicijali, ja i moja žena.
Oh, zar to nije slatko?
Hoćeš da uzmem, "D?" - Da.
Dejvide, gde si? To se dešava sada.
Žao mi je, dušo. Pokušavam. Skoro sam tamo.
Veliki. Sada mali...
Rekao si da si ovde! Zašto kasniš sa ovim? Nikad ne kasniš.
Toliko te volim dušo. - Doktore, to je normalno. - Skoro sam tamo.
Oh, rekao si da ćeš biti ovde!
Hoću. Radim sve što mogu.
Nešto nije u redu.
Pogrešno je.
Šta je to? Ko je sa vama?
Niko, dušo, to je... prozor otvoren. - Ok. - Gđo Čemberlen,
Moraš da spustiš slušalicu. - Doktore, zašto to traje tako dugo?
Kada smo izgubili svoj prvi, takođe je trebalo toliko vremena.
Mama, pogledaj me. Reci mu, dušo. Dejvide, reci mu šta se dogodilo.
Gde idemo, jebote?!
Jer đavo može početi da zavidi
onima koji suviše duboko pate
i izbaciće ih u Raj.
Dakle, kad stignemo u Boulder siti,
odbaciću te, zar ne?
Odbaciću te i...
pustio si me.
Ja sam te pustio.
Dobro.
Pa, sad si jebeno otišao i uradio to.
Hoćeš li da staneš?
Hoćeš li se smiriti?
Stajem?
Okreni ovamo.
Kao što rekoh, sve što mi treba je da me odvedeš
mojoj majci, tako da nema razloga za bilo šta užasno da zadesi bilo koga večeras.
Ali ako pogledaš ovog policajca čudno,
Upucaću te tako brzo u zadnji deo tvoje proklete lobanje, da će
materija lobanje prskati svuda po presovanoj uniformi ovog policajca,
i biće odvratno.
Nije dobro vreme.
Vozačku i saobraćajnu i dozvolu, molim. - U redu. Jednu sekundu.
M... mogu li da pitam zašto nas zaustavljate?
Naravno, možete pitati. Vozačku i saobraćajnu i dozvolu.
Traženje dozvole za postavljanje pitanja.
Zar to nije isto što i postaviti pitanje?
Išao si 11 preko ograničenja brzine.
Pa, čekaj, šta je sa, uh... kako ga zovete? Protok, zar ne?
Tok saobraćaja?
Vozačku u saobraćajnu dozvolu. Neću pitati ponovo.
Pa, ako svi ostali automobili idu 10 milja dalje, moraš da uradiš isto, zar ne?
Da biste bili sigurni da ne izazivate opasnost u saobraćaju.
Jednu sekundu. U-Uh, moja dozvola... - Samo ćuti.
Ja samo postavljam pitanje. Šta nije u redu sa tim?
Ser, još jedno pitanje, i imaćete nevolje.
Oh, ne, ne nevolje.
Molim vas, gdine veliki policajce, sve osim nevolja.
Ne, ne, čekaj, čekaj. - U redu je . Ja samo... - Ali zar to nije stvar?
Tok. Zar to nije prava stvar?
Ser. Izađite iz auta.
Izađite iz auta.
Jesi li jebeno lud?
Sve što sam uradio je da sam postavio jednostavno
pitanje, a sada mi ovaj veliki pandur kaže da izađem iz kola.
Uhapšeni ste.
Ser, izađite iz vozila odmah.
Samo uradi ono što kaže, Ok? - Ne!
Ne, on je previše nepristojan. Previše je jebeno nepristojan.
Sada, napolje! - Neću nagraditi taj tip ponašanja. - Izlazi iz vozila odmah!
Ili šta? Stvarno?!
Upucaćeš me, čoveče? Što nisi izašao iz auta, upucaćeš
me pred mojim prijateljem ovde? - Mi nismo prijatelji. - Izađi iz jebenog auta.
Jer ovaj policajac Cock.
Kontrolni 1-Nora-61.
Idi iza mene, Satano. - Šta?
uh...
Rekao sam ti da ne ubrzavaš.
Čak sam te jednom upozorio... ne, dvaput.
Upozorio sam te na brzinu, a ti nisi hteo da slušaš.
Upozorio si me. - Rekao sam ti par puta.
Upozorio si... Upozorio si me da ne prebrzim. - Zašto si takav kurac u vezi toga?
Isuse Hriste! - Što je prošlo prošlo je, Uvek kažem, iako drugi kažu da je prošlost
prolog, što je zapravo samo kazivanje iste stvari iz druge perspektive.
Ali poenta je da idemo dalje.
Vratite se u Galeriju.
On je samo radio svoj posao.
Bio je autoritarni mali kreten.
Bio je samo momak koji je radio svoj posao.
Upravo si ga ubio. - Hoćeš li samo umuknuti i voziti?
Mogao je da ima porodicu. Žena i deca.
Ćuti i vozi! - Mogao si samo da uništiš
cela jebena porodica! - Ja sam uništio porodicu.
Uništio sam porodicu!
Uradio sam!
Vozi!
Ne.
Sledeći prolazi kroz tvoje lice.
Vozi.
# Šta imam sada
# Bez tvoje ljubavi
# Samo dani usamljene bede
# Noći sa istim starim sećanjem
# Srce koje neprestano plače
# To je sve što imam
Takva bravada odjednom.
Pitam se, kako se to dogodilo?
Prešao si od tako kukavog malog govana
do nekoga ko bi mogao da udari konja glavom?
# Ali sedim u mojoj hladnoj, usamljenoj sobi
# Okružen sa četiri zida mraka
# Izgleda da je moja duša osuđena na propast
# Jer sam sve završio
# Bez tvoje ljubavi
Zašto? # Gde mogu da idem
Zašto šta?
# Gde mogu.. Zašto ovo radiš?
Rekao sam ti. Moja majka. Bolnica. Zar ti nisam to već rekao?
To je sranje.
# Zašto
# Ima li razloga
Samo mi reci.
Jasna i jednostavna istina, je li to ono što želiš?
Da.
lako je istina retko kada je jasna i nikada jednostavna.
Sećate se ko je rekao ono, "D?"
Rano je da se sve pokvari.
Sad ti govorim.
Izađi na sledećem izlazu. Ja sam gladan.
Imaš li problem sa tim?
Čujem kako razmišljaš.
O čemu govoriš? - Ti to radiš.
Samo vozim.
Ne, razmišljaš o tome da se zaletiš u nešto.
Moraš biti veoma oprezan. Tupa povreda glave.
Čovek tvojih godina.
Mislim da si mi slomio lepi nos! Drkadžijo!
Zdravo. Oh, zdravo.
Ne, ne, on je trenutno na drugoj liniji.
Ko? Ja? Uh...
Radim u prodavnici poklona u bolnici.
Da. Ne, morao je da primi poziv iz skladišta,
tako da koristi moju fiksnu liniju. Bolji prijem.
Ali drago mi je što si zvao, jer je
hteo da te pitam u kom si broju sobe.
Dobro. Uh huh. Žao mi je što to čujem.
To zvuči bolno.
Ako je za utehu, kada je moja žena bila trudna i rodila,
bio je toliki pritisak na njenu bešiku... Mislim, bilo je kuckanje.
Bila je to eksplozija zlatnog tuša koja je
kaskadno rasplamsavala doktorovo lice. Bilo je seksualno, čoveče!
Hej, hajde.
Jebi se i ti, damo.
Ha? Sviđa ti se to? Šta misliš?
Još uvek seksi?
Obukao sam se za ovu noć.
Sad si mi slomio nos?!
Hteo sam da budem 100% seks večeras,
i prepolovite to. Sada sam 50% seks. Pogledaj.
Pogledaj?
Ja sam Edvard G., vidiš? Ja sam Edvard G. Robinson.
Ne možeš me ubiti, vidiš?
Da.
Hajde šećeru.
Hajde. Hajde. Idemo.
Ne radi to ponovo.
Je li ona dobro? Samo mi reci da je dobro.
Ona je u redu.
Misliš da je ona prva žena koja se porodila?
Imala je komplikacije u prošlosti.
Molim te, moram biti tamo.
Vozi!
Vau! Dejvid Čamberlejn, ti muffine.
Pitam se koliko gubitnika plavih okovratnika to zna da uradi?
Pa, zvučala je jako lepo.
Mislim da je bila malo zbunjena.
Čak i sumnjivo, ali lepo.
Nikad ti nije rekla broj sobe?
Htela je da zna zašto još nisi u bolnici.
Činilo se da je zbog toga veoma zabrinuta.
Ne znaš ni pod. - Oh, vau. Nova beba.
Bože, potpuno nova beba. Kako uzbudljivo.
Mislim, jesi li srećan? Objektivno gledano, da li
bi li rekao da ti i tvojaa supruga imali srećan brak?
Srećni? - Da.
Objektivno?
Da, srećni smo.
Ponekad se osećamo kao da smo jedini srećni ljudi koje poznajemo.
Kao da imamo ovu tajnu.
Pa, nikad nisam bio srećan. #Znaš zašto?
Sinusi.
Još od malena sam imao začepljen
nos, pa čak i sa nepune 2 godine,
Znao sam uzrok mog začepljenog nosa.
Mogao sam to da vidim u svojim snovima.
A uzrok je bio Mukus Men.
A Mukus Men je bio mršav momak u
odelu i kravatu sa ćelavom glavom
i punom tašnom bugera.
I ja... mogao sam da ga vidim u mislima kako ide
gore, gore, gore u liftu, sa aktovkom u ruci,
i klizio je po podu,
skoro kao pužev trag.
I došao je do mog kreveta, i otvorio
je aktovku, i izvukao je šaku bugera,
a on mi ih poškropi u nos.
# Zar ne vidiš kako bi to moglo biti?
Restoran na putu.
Idi tamo.
Očisti se.
# Kad si sam i tužan
# I svet
Sto ovde. Sedi tamo.
# Gleda te s visine
# Okreni se i ja ću pratiti...
Pederu.
# Kad osetiš da je ljubav nestala
U redu, sad slušaj.
Postoji određeni čovek... veoma, veoma važan čovek...
koji čeka naš dolazak. Pa, radije ne za nas koliko ti.
On te čeka. Njegovi
saradnici su vas i pronašli. - Našli su pogrešnog tipa.
Početni plan je bio da te odvezem sve do Bostona,
ali ovaj stari jebeni Miki je bio previše nervozan.
Nije mogao da čeka. Bio je kao dete na Badnje veče.
Tako da je večeras odleteo na ovu privatnu
pistu u Bolder Sitiju, i tamo mi idemo.
Nadam se da je to odgovor na neka od tvojih pitanja.
Nema zamena. Možeš li da veruješ u ovo sranje?
Izgleda li ti to ispravno?
Hej, ne slušaš me.
U redu, ispričaću ti priču, i bolje je da slušaš.
Jednom davno, pre mnogo, mnogo
godina, bio je jedan knjigovođa iz Bruklina
koji je živeo u Južnom Bostonu,
a knjigovođa je radio za jednog teško pijanog katolika
po imenu Džejkob Saliven. - Ko me čeka?
Da.
Dakle, knjigovođa upoznaje finu bostonsku
devojku, zaljubljuje se, oženi se, ima bebu.
Slatka mala devojčica.
U redu, kada te ova konobarica pita šta ti se desilo sa licem,
Želim da joj kažeš da si pao niz stepenice.
Hoćeš da kažem... - "Pao sam niz stepenice. "
Kaži. Isprobajte. "Pao sam niz stepenice. "
Pao sam niz stepenice. - Tako je.
Pao si niz stepenice, ti glupo, nespretno govno.
Pao sam niz stepenice. - Pao je niz stepenice.
Pao je niz stepenice, ali šta se onda desilo sa tobom?
Bio sam na dnu stepenica kada je pao.
Pa dobro veče onda. Ili je jutro?
Nikada nisam siguran šta da kažem tokom ovog časa veštica.
Huh.
Kafa, crna. - A za vas?
Šta? - Za vas?
Uh, isto. - Uh, samo da znate,
specijal danas ili večeras...
Posebnost ovog jutra je otapanje tune na otvorenom.
To će biti dva komada raženog majoneza, tunjevina,
parče paradajza u svakom i otopljena mocarela na vrhu.
Oh, uh, šta će se desiti ako umesto toga želim čedar?
Vlasnička pravila. Ko je slučajno kuvar.
Ko se sada vratio u kuhinju.
Nema sranja? Dakle, on je ozbiljan u vezi ovoga
posao „bez zamena. To je prava stvar.
Mm-hm. Ali, uh, možda ću te narezati
blok čedara ispod stola.
To je jako lepo od tebe. - Idem po te kafe.
U redu, da se vratimo na našu priču.
Dakle, ono što se dešava je ovo.
Knjigovođa od 9 do 5 tada je radio
knjige za jednog od Salivanovih saradnika.
Ali saradnik postaje malo previše jebeno
pametan i počinje da krade novac sa strane.
Pa kada Džejkob Salivan sazna, kaže
knjigovođi da pozove saradnika kod
jer su njih dvojica bili dobri prijatelji.
Tako knjigovođa žena i ćerka
posećuju njenu majku i dolazi saradnik.
Popiju piće, popuše cigare, i kad on bude dobar i popljuvan,
nekoliko Salivanovih momaka dolazi u malu posetu.
Jedan od njih stavlja kalibar. 45 u zadnji
deo lobanje, povlači okidač. I ista stvar
to će ti se dogoditi tebi kad stignemo u Boulder Citi.
Zdravo. Ok.
Tunjevina otvorenog lica se topi za mene. Zamenite mocarelu za čedar,
ako možeš to da provučeš pored svog prokletog šefa.
Za vas? - Ništa.
Ne, naruči nešto.
Nisam gladan. - Želim da naručiš nešto.
Nisam gladan. - Kako to misliš da nisi gladan?
Mislim, nisam gladan. - Onda uzmi nešto za put?
Nisam gladan! - Naruči nešto, ti glupi kretenu!
Tuna se rastopi. - Hoćeš čedar ili mocarelu?
Šta? - Čedar ili mocarela? Čedar ili mocarela? Moraš izabrati jednu.
Čedar.
Ok. Razmišljao sam o tome šta si mi do sada dao...
ovu tvoju patetičnu i lažnu biografiju,
osmišljenu da prikupi simpatije.
Prema mom iskustvu, većina ljudi
misli da im porodica čini saosećajnijim.
Pre nego što neko udari
metak u glavu, oni uvek brbljaju o njihovoj jebenoj ćerki ovo,
njihovom jebenom sinu ono.
Ali činjenica da ti...
ti bi uradio
to mi se čini kao, um...
nemaju nikakvog sluha.
Obično čekam da sunce zađe pre nego što
počnem da pijem, ali danas pijem ceo dan.
Pitaj me zašto.
Pio sam ceo dan.
Pitaj me.
Znate, razmišljam o tome kako je
prošao tvoj život, koliko si srećan.
Kako imaš tajnu jebenu sreću.
Nova žena, novi sin, večna prokleta ljubav.
Molim te. Molim te.
Šta ti misliš ko sam ja?
Ti si čas veštica.
Konobarica, spomenula je to ranije.
Znate li šta je to? To je evropski
folklor koji beleži određeno doba noći
kada sva natprirodna stvorenja islaze i divljaju. - Ja ne...
Uvek mi se sviđalo. Svidela mi se ideja o ludi...
Nemam pojma... - Ne prekidaj me!
Prokletstvo! Rekao sam ti to u autu!
Uvek melješ! Imaš motor u ustima!
Motorni čamac ti je zaglavljen u ustima!
Umukni!
Sedi jebote nazad dole!
Ja te posmatram. Ok? 1 pokret, upucaću te. Razumeš li?
Da.
# Ne odlazi, ostani ovde
Ok. Dajte mi svoje mobilne telefone.
Sad, ako nije preveliki problem, bio bih vam zahvalan ako biste stali
iza pulta gde bih mogao da vas vidim.
I ne moram da ulazim u celu priču o tome šta ovaj
pištolj radi licu ako pokušate nešto pametno.
U redu? Ok. Koliko još čekamo na otopljenu tunjevinu?
Hm, samo nekoliko minuta. - Ok. Želim da bude gotova za 5'. Hajde.
Zapravo ne. 4'. I želimo čedar na njima. Kontaš? Čedar.
Niko ne stavlja mocarelu na toplu tunjevinu.
# Dok smo zajedno
# Večeras je zauvek
# Ti si jedina budućnost...
Sreća na žrebu.
Molim te, ne pričaj o ljubavi večeras
# Molim te, ne pričaj o slatkoj ljubavi
# Molim te ne govorite o tome da si iskren
# I sve nevolje kroz koje smo prošli
# Oh, molim te, ne pričaj o svim planovima koje smo imali
# Za popravljanje ove prekinute romanse
# Želim da idem tamo gde ljudi plešu
# Želim akciju, želim da živim
# Akcija, imam toliko toga da dam
# Želim da ga dam
# I ja želim da dobijem
# Oh, ja, ja
# Volim noćni život, volim bugi
# U krugu diskoteke, da
# Oh, volim noćni život, moram na bugi
Dobro.
Odlučio sam da se malo poigramo.
Zove se "Prestani da se foliraš".
Hajdemo i ostavimo sve ostale podalje od ovoga.
Želim da mi kažeš istinu, celu istinu, ništa
osim istine, tako ti Bog pomogao,
ovog trenutka, upravo sada. Ako mi ne kažeš istinu,
ubiću tvoju malu prijateljicu konobaricu,
ubiću gdina Srećnog kamiondžiju tamo...
i bilo koga drugog dovoljno nesrećnog
da uđe u ovu ustanovu. Spreman?
Magična Zečja šapa kaže počni. Tik, tik, tik, tik.
Istinu? - Da, istinu. Istinu, ti jebeni folirantu. Istinu.
Istina je, ja nemam pojma o čemu pričaš!
Ne, ne, ne, ne, ne, ne. Ne radi to.
Ovde igra postaje dobra! Nemoj to upropastiti.
Hej, nikad nisam dobio tvoje ime. - Oh.
Hajdemo odavde, samo ti i ja.
Oh, zvučiš nekako kul tamo. Oh, moj Bože. Tako je kul.
Skoro kao da si i ranije imao pištolj uperen na sebe.
Pa, samo da se uverimo da je sve u redu.
Dušo. Ja sam... - ... produžena garancija automobila.
Pošto nismo dobili odgovor,
upućujemo vam poslednji poziv iz ljubaznosti.
Ona je sa doktorima, verovatno.
Da, da, naravno, naravno. Da, da, naravno. Verovatno.
Ali opet, možda i ne. Možda se nešto dogodilo.
Ljudi uvek kažu ne pretpostavljaj najgore. Zašto?
Ponekad je najgore upravo ono što biste trebali pretpostaviti.
Sranje. Sranje.
Postaje dobro. Znaš, konobarica će se vratiti svakog trenutka.
Tunjevina se brzo kuva. Samo baciš sve pod toplotnu lampu. Pa ću te pitati
poslednji put... istina.
Kažem ti, zamenio si me...
Govoriš mi... - Da, pokušavam.
Prestani sa foliranjem. Prestani sa foliranjem. Tik, tik.
Ne znam šta da ti kažem. - Istinu! Istinu!
To je to. Samo istinu. Tik, tik, tik.
Misliš da sam... da sam neko ko nisam. - I zašto, mogu li da pitam, misliš da
ja mislim da si neko ko zapravo nisi? Tik, tik, tik, tik, tik? - Šta?
Zar me nisi upravo tada čuo? - Da, jesam. - Pa, onda bi li mi učinio
uslugu i da li bi, molim te, prestao da govoriš "šta?"
kad je potpuno jebeno jasno šta sam upravo rekao?
Tik, tik, tik, tik, tik. Dobro. Znaš šta?
Trebalo bi da se pripremiš, razmišljaš.
Tako neće biti toliki šok kad se to desi.
Pretpostavi da je najgore ono na šta mislim.
Samo mi reci šta želiš da kažem. Samo mi reci. - O Bože.
Ne menjaš taktiku.
Ni malo. To je jebeno mentalno.
Sjajan si, druže! - Nisam onaj ko misliš da jesam!
Nikad ti nisam rekao ko si!
Pa kako si mogao znati da nisi ono što ja mislim da jesi?!
Tik, tik, tik, tik! - Reći ću šta god želiš.
Dobro. Znaš šta? Vreme je isteklo.
Zaista si sada nedvosmisleno zajebao. zajebao si...
# Da, idi na tu granicu
# Da, nema novih Božićnih cipela, dušo
# Za vašu damu ove godine
Hej. - Da
Trči. # Uz rendgenske manžetne
# Da, mafijaške rane
# Mač gospodara baš kao droga
# Prokletstvo, dušo, prokleta bila, prokleta
# Mm, da, hajde
# Čuvena zemlja, slavna zemlja
# Da, slavna zemlja
# Prokletstvo, prokletstvo, prokletstvo, dušo, dušo
# Ooh Mm-hmm
Ok. Ok! # Da, opet se suočavaš sa sekirom, dušo
Njegovo...
To sam ja.
# Mm-hmm, dušo
Ja sam tačno ono što misliš da jesam.
# Sada je stari Debeli Grad ovde
# Taj jebeni hladni vetar ponovo dolazi, dušo
# Dobiješ sekiru u lice, dušo
# Da, gledate u neki žestoki bluz
To si ti?
To si ti.
To si jebeni ti!
To si ti! Jebi se!
To si ti! To si ti! To si ti! To si ti! Ti!
Džejms.
Ti si ovo uradio.
# Pređi tu granicu, dušo
# Pogledaj neki teški bluz
# U tvom iskovanom licu
# Nema novih Božićnih cipela
# Nema novih gangsterskih igračaka za tvoju decu ove godine
# Dobivanje čekićem
# Da, udaram se
# Dakle, tu je ta linija nezaposlenosti u koju buljite
Rekla si ono o tome da si mi
gurnula blok čedar sira ispod stola?
Je li to bio sarkazam?
Bila si nepristojna?
Ili si bila fina?
Bila sam kreten.
# Mm-hm, mm-hm
# Dušo Mm-hm, mm-hm
# Da, hajde
911, koji je razlog vašeg hitnog poziva?
Tu je čovek. On je... on je... On ubija ljude.
Pucao je u ljude.
Ser, gde se nalazite?
Pa, to je... To je... to je restoran.
Restoran na putu.
Čuo sam vas, ser. Budite strpljivi. Doći ćemo do vas.
# Stani na granicu, dušo
Džejms!
# Pređi tu granicu, dušo
Džejms.
Bolje je vladati u Paklu, zar se ne slažeš?
# Sada je na putu
# Juri tu vožnju u paklenom vozu
# Voz, vau!
# Da, da, da, da
Džejms!
Veličanstvena noć. Sjajna jebena noć.
Gledam već neko vreme, Džejms.
Gledam i čekam.
Ti, žena, mali dečak.
Hoću da se probudiš sada.
Vreme je da se probudiš, seronjo!
Moram se probuditi...!
Ti znaš ko sam ja.
Znaš gde sam bio.
Javi se, Džejms!
Znam da ćeš se vratiti.
Čuo sam kako telefon zvoni.
Jesi li se javio?
Šta, šta me maštaš?!
Šta si ti, dr. Ros, moj psihijatar?
Dobro, pa, završiću priču o knjigovođi.
I ovaj sledeći deo, samo znam da će ti se svideti.
Zato što se direktno tiče tebe.
Dakle, sve ide po planu.
Knjigovodja poziva saradnika.
Salivanovi momci ga upucaju u glavu.
Osim 1. vrlo malog zastoja.
Vidiš?
Veoma malog zastoja...
budući da...
knjigovođina žena.. ulazi kroz vrata...
i svedoci pogubljenju.
Dakle, jedan problem stvara dodatne probleme, zar ne?
I knjigovođina žena počinje da ludi.
Počinje da pije.
Počinje da uzima tablete.
Ona počinje da priča priču svima koji žele da slušaju.
Moja žena, Džejms.
Ona je postala obaveza.
I tada me je nazvao Džejms Levin.
8. sprat... rad i isporuka.
Soba 829!
Kao što sam rekao, tvoja žena je u Rad
& isporuka na 8. spratu, soba 829.
Sad, ja po pravilu ne ubijam majke, za razliku od
nekih ljudi koje poznajem, ali kunem se Bogom, Džejms,
ako ne prestaneš da se ponašaš kao ova smešna mala kučka,
prekršiću svoje pravilo samo ovaj put.
Ok. - Zbog tebe.
Uradiću šta god želiš.
Samo mi reci šta želiš da uradim i uradiću to.
Odmah ćeš se vratiti u auto i
obećavam da ćemo se kloniti tvoje žene.
Ti, tvoji saradnici ili šta već,
klonićete se moje porodice.
Imaš moju reč.
Šta se desilo sa... tvojom ženom i ćerkom?
Zvao me Džejms Levin, i Levin je neko
ko... sređuje stvari, šta god da je.
I znao sam da ako dobijem poziv od njega
iznenada, to nije mala stvar.
On mi kaže ono što već znam...
da je moja žena postala obaveza.
Da sam Džejob Saliven želi da preuzmem
kontrolu nad svojom ženom, da bi ona mogla biti žica
koja će se razmotati.
Šta se desilo?
Kažem Levinu da ću se pobrinuti za to.
Znajući kakav je čovek Levin, odlučujem da je moj jedini
izbor da zauvek napustim svoju porodicu iz Bostona.
Pa ja... odlazim iz kuće,
brzo da nabavim nešto za put, a kad se vratim...
Tada smo imali ove...
ove bele zečeve kao kućne ljubimce.
I imali su bebe, tako da smo imali veliko leglo,
i moja ćerka, ona... volela je da se igra sa bebama.
Bila je tako slatka.
Trljala bi svoje malo lice o njihovo meko belo krzno.
Kad sam se vratio...
cela kuća je bila u plamenu.
Bila je sjajna, sav sijao
narandžasto, kao... kao fenjer.
Moja žena i ćerka unutra.
Ali to su bili zečevi, Džejms.
Sećaš li se?
Jesi li čuo zečeve kako vrište?
Vrištanje?
Znam da ću umreti večeras.
Razumem.
I dao si obećanje koje znam da ćeš održati.
Ja držim svoju reč.
Ali želim da znaš...
da sam ja...
Dejvid Čamberlejn... - Tako si sjeban u glavu, Džejms!
Toliko si sjeban u glavu da zapravo
veruješ da si Dejvid Čamberlejn!
Ono o raku pluća.
Oni umiru, zar ne? - Svi mi umiremo.
Dakle, ovo je uvek bio kraj i za tebe.
Ovi jebeni policajci.
Znaš, Japanci kažu, što je smrt
nasilnija, to se više ide na Nebu.
U redu.
Dobro. Uradimo to.
Čekaj, čekaj, čekaj, čekaj, čekaj, čekaj, čekaj. Moram da znam.
Zašto me jednostavno nisi ubio čim si ušao u moj auto?
Zašto me pustaš da udahnem još jednu sekundu?
Zato što sam želeo da te čujem kako to kažeš naglas.
Reči. - Koje reči?
I želeo sam da vidim tvoje lice.
Tvoje pravo lice.
Tvoje guštersko lice se ponovo probudilo.
Koje reči?
Ja... ja... ja reći ću ih odmah.
Saliven, rekao mi je...
Saliven. Naredio je napad.
Treba da znaš...
Nikad nisam nameravao da ubijem tvoju devojčicu.
Tvoja žena, kad je videla moje lice, jednostavno je poludela.
Samo je skočila na mene i počela da me hvata
za lice, a ja sam povukao okidač 3 puta.
A tvoja ć...
tvoja ćerka...
samo je ležala u hodniku.
Opijao sam se do smrti kad je
Bog doveo Megi u moj život.
I znao sam da je Bog umešao prste kad je naše prvorođeno umrlo.
Ali ipak, svake noći, video bih njihova lica.
Tvoja žena i tvoja ćerka.
Ja... ja... nisam mogao prestati daih viđam.
Onda kad mi je Bog dao mog malog
dečaka, bilo je kao da mi daje novi život.
Vraćao mi je život tvoje ćerke.
On mi je... Vraćao mi je život tvoje
ćerke, život koji sam pogrešno oduzeo.
Mislim da si mi dao zatvaranje večeras.
Voleo bih da sam mogao da uradim isto za tebe.
Ja ću...
Dejvide, zvala sam i zvala.
Molim te nazovi me. Molim te reci da si dobro.
Imamo devojčicu Dejvide.
Ja je držim. Ona je tako lepa.
Ima tvoje oči.
Ne znam ko je to pre bio na telefonu, ali...
znam da si dobro. Osećam to.
Molim se, Dejvide.
Molim se da ti Bog pomogne da pronađeš put nazad do nas.
Čekamo te. Obe.
Dejvid Čamberlejn.
Ja sam Dejvid Čamberlejn.
Dejvid Čamberlejn.
# I nadam se da ćeš izvući lekcije
Ja sam Dejvid Čamberlejn. # iz svih tvojih porazaa
# I prestani da nosiš bremena zemaljskih krstova
# Svi smo mi ovde posetioci, putnici, draga moja
# Sve izgrađeno od ožiljaka od drugih zvezda
Upomoć! # Strahovi postaju želje,
# nadam se da ćeš ovo čuti
Upomoć!
# I prestani da pridaješ važnost svim svojim vizijama
Ne odgovara. On ne odgovara!
Ostani tu! Ne mrdaj!
Digni ruke u vis! # Ostavi ih iza sebe
Preveo: suadnovic