Downloaded from YTS.MX
Už po sté ti říkám, Cassi, ten dům neprodám.
Official YIFY movies site: YTS.MX
JISKRA VÁNOC
Podívej.
Bezstarostný život v komunitě se špičkovým vybavením
a singl muži.
Víš, kolik Vánoc jsem tu prožila?
A podívej, jak jsme to tu s Gregem zrenovovali.
Proč bych se měla chtít stěhovat?
Kvůli krásnému mramorovému krbu?
Vím, jak to tu máš ráda, Molly, ale jsi na to sama.
To nevadí.
Dobře. Ale možná bys mohla zkusit něco nového.
Není třeba.
Posledních pět let jsi se starala o Grega.
A před tím o své studenty. A před tím o Kristen.
- Prostě se ráda starám. - A někdo by se měl starat o Molly.
Já se o sebe starám. Tančím.
Chodíš na zumbu.
No tak, nedávno jsem si koupila rtěnku.
Tak lůj. Bio divokou višeň.
Už to mám. Měly bychom jet na výlet.
Je jeden dům na Vrbo, kam chci dlouho jet.
Podívej.
Já, ty a ostatní holky...
Týden plný zábavy.
To by bylo!
Je to krásné. Ale já si budu užívat se svými holkami.
Hlavně s malou Tofinou.
Fajn. Ale nechoď za mnou,
až se v baráku unudíš k smrti,
zatímco já si budu užívat života.
Dobře!
Cass, myslíš to dobře. Vím, o co se snažíš.
Chci, abys byla šťastná.
Greg by to taky chtěl.
Já vím.
Všechno zvládnu.
Budou to skvělé Vánoce.
Věř mi.
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
Zrovna jsem našla na eBayi třpytivé kolečkové brusle
s jednorožci za třicet dolarů.
- Tofina bude nadšená. - Mami, jsou pro mě!
Víš, ze třpytkám neodolám.
Vždyť na bruslích neumíš.
Možná bych uměla, kdybych měla třpytivé brusle s jednorožci.
Strašně se těším, až přijedete na Vánoce.
Už mám i stromeček, tvé oblíbené ozdoby
a taky spoustu sladkého.
Přesně jako za starých časů.
- Téměř. - Mami,
právě proto ti volám.
Takže nevoláš jenom kvůli těm bruslím?
- Ne úplně. - Hele,
nechcete přijet dřív?
Nejen dva dny před Vánoci...
Jde o to...
Ve městě už je kluziště, můžeme jít na Louskáčka.
- Loni to nešlo. - Mami.
A pořídila jsem další desku na Scrabble.
Stevie bude rád, víš přece, jak rád hraje Scrabble.
Mami, my nepřijedeme.
Vy jste výborní! Málem jste mě dostali.
Teda. Pořád samý vtípek.
To nemá být vtip.
Víš, jak Steve chtěl místo v té jedné...
- Velké. - V té opravdu velké...
- Pohodové. - Husté...
- Skvělé. - Jo, skvělé firmě?
Tak ho přijali.
- Přijali. - Přijali!
Je to velká firma.
A protože ho přijali, je z něj zelenáč
a musí pracovat přes svátky. Takže...
Nepřijedeme.
- Promiň. - Ale co Vánoce?
Ahoj, Molly. Tady Steve. Ahoj.
Napadlo nás, jestli bys nechtěla přijet ty sem.
Ne, vždycky býváme tady.
Je to tradice.
Já vím.
Ale malá změna by mohla být příjemná, nemyslíš?
Ne.
Mami, chceme s tebou přes svátky být,
ale letos to prostě nepůjde.
Promiň.
Ne, já to chápu.
Takže...
Takže letos oslavíme Vánoce v New Hampshiru.
Já jsem čekala, že už tu bude sníh.
Ne, a asi ani sněžit nezačne.
Ach jo.
Víš, co jsem nám přivezla na stromek?
Co?
- Tatínkovu hvězdu. - To je skvělé.
A koupila bys u Roye slané bonbony?
Jo, jo, jdu na to.
Skvěle, díky. Tak za chvíli.
- Poslední. Já to potřebuji. - Já také.
Jsou pro mou vnučku, má je nejradši.
Pro mou kamarádku, má je nejradši.
Mé vnučce je devět let.
Té vaší kamarádce je?
Devadesát dva.
Může to vůbec rozkousat?
Cucá to, jasný?
Jediná radost ve smutném životě.
Víte, já jsem vedla třicet let dramaťák,
a tohle byl jeden z nejhezčích povzdechů, které jsem kdy slyšela.
Zasáhlo mě to.
- Takže je to mé? - Vůbec!
Vaše kamarádka možná umírá,
ale moje vnučka zabije mě, jestli jí to nepřivezu.
Cukr není pro děti vhodný, já ho taky nesměl.
Takže je to pro vás.
Ne, možná pár kousků ochutnám, než jí to dám, ale...
Co za člověka krade dětem sladké?
Já to chtěl zaplatit.
Pocucejte si spolu radši tohle.
Hank Marshall.
Molly Foremanová.
Přílet nebo odlet?
Přílet. Na Vánoce k dceři.
- A vy? - Vracím se. Byl jsem za sestrou.
Ne, tohle je na mne.
Proč kupujete cizím lidem sladkosti?
Cizím?
Potom, co jsme spolu zažili?
No, ale pořád jsme...
Tak zas někdy, ano?
- Kolik jsi jí dala těch bonbonů? - Jeden.
- Prozatím. - Mami.
Jsou Vánoce.
No, tak možná jich bylo čtyři nebo pět.
Ne, jenom čtyři a půl,
ten zázvorový jí moc nechutnal.
No, když už jsme u těch bonbonů,
chceš slyšet skvělý nápad?
Jistě.
Ty je budeš vyrábět?
Ano, zkusíme různé druhy
a rozdáme to sousedům.
- Co ti provedli zlého? - Mami, myslím to vážně.
Však já vím.
Dokonce myslím, že bych mohla prodávat na trzích
a potom bych si třeba otevřela obchod
a byli by z nás boháči.
Nestane se z toho fiasko jako se svíčkami?
Experiment. Experiment se svíčkami.
A klidně, protože jsem pojištěná na požár.
Vím, co si říkáš.
Kristen se zas do něčeho pustí a pak si natluče nos.
Ne, jistěže ne.
Ne všichni jsou dokonalí jako ty.
Nejsem dokonalá, Kristen.
To není urážka, mami.
Vážně jsi téměř dokonalá.
Když jsem byla malá, vařila jsi každý den.
Šila jsi mi kostýmy na maškarní.
A trénovala jsi náš fotbalový tým.
A umíš nejlepší vánoční cukroví.
Naučím tě to, můžeš péct pro Tofinu.
- Skvěle. - Babi!
Stevie!
Pizza!
- Ahoj. - Ahoj.
- Gratuluji k nové práci. - Děkuju.
Jsme moc rádi, ze tě tu budeme přes svátky mít.
No, bude to pro mě po dlouhé době poprvé, co nebudu doma,
ale je dobře,
že tady můžeme dělat všechno jako u nás.
- Ano. - Jistě.
Máte spoustu práce, tak pomůžu.
Řekněte si, s čím mohu nějak pomoct.
Zadní veranda potřebuje natřít a vržou nám dveře na půdu.
A umíš počítat daně?
Vyznáš se v zákonech?
Nejsi tu kvůli práci, Molly.
Měla by sis tu přes svátky odpočinout.
- Máš všechno? - Jo.
Hodím Tofinu do školy a pak něco vyřídím.
Mám jet s tebou?
Ne, za pár hodin jsem zpět. A pamatuj, co řekl Steve.
Odpočívat.
Jo.
Ahoj, babi!
K čaji patří esenciální olej.
To si radši dám Baileys do kafe.
A co tohle? Každá věc má své místo.
Je tu příliš hraček.
Ahoj, promiň, jdu pozdě.
- Mami, co to děláš? - Mnohem lepší, ne?
- Vidíš, jak to hezky ladí? - Mami, prosím tě, slez dolů.
Jo a srovnala jsem ti spíž. A uklidila pořádně prádelnu.
Mami, nemusíš nic dělat. Já si to uklidím.
Mám svůj systém. Možná je trochu jiný,
chaotický, nesmyslný, ale funguje.
Promiň, zlatíčko, ale já jsem zvyklá se o tebe starat.
Já vím, ale já se o sebe postarám.
I o tebe.
Proč se o tebe nemám starat?
Dovol, ať se někdo postará.
Ne. Až Bradu Pittovi konečně dojde,
že ženy jsou jako dobré víno
a že dozráváme s věkem.
Dobře.
No, já musím vyrazit, Tofina má výtvarku ve městě.
- Nechceš jet? - To ne, zůstanu tady.
- Ne. - Nemám hotovo.
- Ještě jednu věc. - Ne.
Chceš jít s námi?
Já se tu rozhlídnu.
Je hezké být zase v divadle, co?
Rozluč se s babičkou.
Ahoj, andílku. Tak za chvilku.
Ahoj.
Budu hned zpátky,
ne že jim to tu celé přečalouníš.
Jestlipak to není ta zlodějka bonbonů?
- To jste zase vy? - Taky vás rád vidím.
Tady.
- Co to je? - Drobné.
Za ten nákup.
Nechci, abyste si myslel, ze jsem vás okradla.
Molly, že?
Dobrá paměť.
Jaký muž by na vás dokázal zapomenout?
Mami, Tofina chce, abych s ní byla chvíli na hodině.
Potkáme se potom?
Dobře.
Ráda jsem vás viděla, Hanku.
Dobrá paměť.
Díky.
Teď jste měla říct, ze jsem nezapomenutelný.
Panebože!
Dvojčata!
No, aspoň nejsem jediná, kdo tu má vkus.
- Já jsem Bunny. - Molly.
- Jste tady nová? - Jsem na návštěvě u dcery.
- Kristen Valdyová? - Zbožňuju ji.
Hodně nám pomáhá s organizací všech vánočních akcí.
Dámy, tohle je Molly.
Její dcera píše blog, jak jsem zmiňovala.
"Pláč a nudle."
Já jsem Ayako, má žena Liana.
Ráda vás poznávám.
My vás také. Posaďte se.
Říkají nám tady "Vánoční ruměnky",
protože se tady staráme o různé společenské akce.
A podle vašeho svetru tipuji, ze máte tyhle svátky také ráda.
V krvi mám cukr a ve vlasech jehlici.
- Věděla jsem, že je naše! - Na jak dlouho tu jste?
- Na měsíc. - Jste v důchodu?
Ano, učila jsem angličtinu a dramaťák ještě před pár lety,
ale teď mám v plánu...
- Učila jste dramaťák? - Ano.
Proč?
Letos máme na starost i vánoční představení.
A režisér nás zrovna opustil.
Jo, z rodinných důvodů.
Že prý musí na výměnu kyčle.
Že prý má známost z Tinderu.
Potřebujeme režii.
Já nemůžu, slíbila jsem dceři, že se budu věnovat jí
a rodině, takže...
Ahoj, už se znáš s Ruměnkami?
- Musíte si rozumět. - Potřebujeme pomoc.
Ano?
No, potřebujeme, aby tvá máma pomohla s režií.
Ale řekla jsem jim, ze pomáhám tobě s Vánocemi.
Ne! Tedy ano, potřebuji pomoc,
ale tohle má větší smysl, takže tě pustím,
když musím.
- Ale já nevím. Já jen... - No tak. Tak ráda režíruješ.
Bude to prima.
Možná by sis tam mohla i zahrát.
Ne, to rozhodně ne, režie je sama o sobě náročná.
Takže ano?
Jestli začneš uklízet garáž, Steve zažádá o rozvod.
Ty už jsi ji uklidila?
- Jo. Já nemohla spát. - Bere to.
- Dobře, ano!
Vemte ty programy.
A co ta výstava výkresů? Vždyť rodiče ještě...
Ale! Ale...
Vánoční hra přinese centru nejvíc peněz.
Město škrtalo v rozpočtu, potřebujeme úspěch,
jinak musíme omezit nás chod.
Hrajeme stejnou hru už deset let,
není to nic složitého.
Mám ráda tradice. Herce už máme?
No, více méně...
Režisér hrál Santu, potřebujeme nového.
Nějakou hvězdu.
No tak uděláme konkurz.
Už je. Dnes večer. Ale...
Napadl nás někdo, koho chceme.
- Jako místní celebritu? - No, tak nějak.
Chceme ho oslovit, ale bojíme se.
Možná ho přesvědčíte vy.
Kdyby hrál Santu on, měli bychom vyprodáno.
Tak ho přemluvíme.
Kdy se s ním potkám?
Hned teď!
Molly, to je Hank Marshall.
Dámy.
Hanku, potřebujeme, abys hrál Santu ve vánoční hře.
- Ne. - Hanku!
Promiňte, dámy, rád bych pomohl,
ale není to pro mě.
Dámy, paní Foremanová.
Ne, to nevadí.
Najdeme někoho večer na konkurzu.
Můžu začít znovu?
Potřebuji kafe.
Dojdu si pro něj. Chcete někdo něco přinést?
Špunty do uší.
- Whisky? - Dvojitou.
Třeba pomůže.
- Ten Santa nebyl špatný. - Ale no tak!
Stalkujete mě?
Nevadilo by mi to.
Nejdřív jsem zlodějka a teď stalker?
A ještě režisérka vánoční hry,
ač jste ve městě pouhých pět minut.
A Ruměnky chtějí, abyste hrál Santu.
Vím, ze jím hodně sladkého,
ale nedošlo mi, že mám míry Santy.
Jako režisérka, co je ve městě pět minut, říkám,
že jste naše jediná možnost.
Vy ale umíte na muže zapůsobit.
Ne, dobře, tak jinak.
Probíhá konkurz a všichni jsou vážně otřesní.
Takže horší být nemůžete.
- Lepší! - Tak platí?
Ne. Já nejsem herec.
Podle mě máte rád pozornost.
Pozornost mám rád, ale já slova radši píšu,
nepřednáším je.
- Píšete? - Bývalý reportér.
A učím tady.
Jak lépe být slyšet, než vystoupit ve vánoční hře
a pomoct vydělat peníze na program centra pro naše drahé děti?
Dobrý pokus. Ale já jsem spíš Grinch než Santa.
Co máte proti Vánocům?
- Vy máte ale výdrž. - Ano. Co za to?
Deset krabic bonbonů.
Ne.
20.
- Dvacet krabic? - Jo.
Fajn.
Takže...
Zkouška je zítra v poledne.
Přijdete?
I s rolničkami.
No, jo. Já tam budu.
- Totiž... - Pozor.
Tak se uvidíme.
- Jo. - Jo.
- Co to děláš, zlato? - Sladkosti.
- Můžu pomoct? - Ne, dobrý, jenom musím...
Páni.
Chybami se člověk učí, ne?
Tak proto jsem tak chytrá.
Díky, že pomáháš s tou hrou.
Však mě znáš. Tak ráda pomáhám.
Vím, že jsi sem na Vánoce nechtěla,
ale není to špatné, ne?
Trochu se o tebe bojím, mami.
Proč?
Co zemřel táta, působíš...
Ztraceně.
Je mi dobře, zlato.
Dobře?
Dobře je dobře, ale zasloužíš si víc. Něco skvělého.
Je hezké vidět tě ve svém živlu.
Když jsme u toho, musím číst scénář.
Mám toho tolik na práci.
A opatrně na tu vařečku.
Jo.
Ahoj všichni. Jsem Molly Foremanová a moc se těším,
že budu režírovat vaši novou hru.
Jak víte, máme jen tři týdny,
ale pokud budeme spolupracovat,
zahrajeme nejkrásnější představení,
které tohle město vidělo.
Tak na začátek...
Vážně to bude takhle?
Santa tam jen tak sedí,
chodí za ním lidi a říkají mu svá přání,
on je pak vyplní,
a pak si spolu všichni zazpívají několik koled?
Co je na tom špatně?
Jo, plnit přání, to přece Santa dělá.
Je to nuda.
Už to tak hrajeme deset let.
A už máme scénu a kostýmy.
Nemůžeme to okořenit? Přidat nové písničky, nebo...
Nebo třeba dát Santovi nějaký velký úkol?
Třeba...
Na severním pólu by přistáli Marťani,
Santa musí zachránit všechny skřítky, než je unesou.
Marťani: Vánoční příběh!
To se mi moc líbí!
A pak by malý elfský vetřelec protrhl mé břicho a...
Žádný vetřelec nám Santu nezabije.
Jistěže ne.
Santu by vyléčilo asi...
Kouzlo Vánoc.
Ne, budeme to hrát jako každý rok.
- Je to tradice. - Já vím, ale...
Tradice kazit nebudeme, Hanku.
Proč ne?
Tradice nás drží nad vodou.
Připomínají nám, ze když se věci mění
a my jsme ztracení,
sami,
že máme smysl života.
Jako kdyby nás...
...naše vlastní vzpomínky...
...objímaly.
To byl báječný den.
Ano, i když jsme si vyslechly bláznivé nápady.
- Tradice jsou důležité. - Ano.
- Jo. - Tak zítra.
- Jo. - Ahoj!
Mě by ten vetřelec bavil.
Molly! Počkej.
Jaký jsem byl?
Nepřeháněl jsi, když jsi říkal, že nejsi herec.
A to jsem netancoval.
No, tady naštěstí tančit nemusíš.
Ale kdybys chtěl zkoušku navíc,
nad kávou? Zítra?
Velmi rád.
Pomůžeš mi najít své vnitřní dítě.
To už jsi dávno našel.
Tak mi pomůžeš najít vnitřního Santu.
Tvého Santu motorkáře?
- Chceš svézt? - Ne!
Ne, já mám radši minimálně čtyři kola.
Je to více tradiční, že jo?
Jo. Tak zítra.
Výrobce je moc talentovaný.
Navíc je prý velice přitažlivý.
To je tvé?
Takže říkáš, že jsem přitažlivý?
- Ne, právě jsi řekl... - Ano.
To je mé.
Když jsem přestal psát,
potřeboval jsem něco kreativního.
Tohle jsem se naučil na svých cestách po světě.
Je to japonská technika kintsugi.
Nádherné.
Ano.
Sedneme si?
Kde se ti líbilo nejvíc?
Kdybych si musel vybrat,
tak bych řekl Egypt. Starověká historie,
tolik příběhů, které můžeme objevit.
Jet k pyramidám byl můj velký sen.
Proč jsi nejela?
Nebyl na to čas.
Na plnění snů je vždycky čas.
- Ahoj, Hanku. Jako vždy? - Ano. Dík, Maeve.
Tohle je Molly Foremanová. Režíruje naši vánoční hru.
Aha. Je primadona?
Proč by měl být?
Dává si dvojité choco cappuccino s extra maršmelouny.
Jsem na sladké, no a?
To zní skvěle. Dám si to samé.
- No jistě. - Díky.
Vypadáš tu spokojeně.
Práce reportéra je zábavná, ale osamělá.
Když jsem s tím skončil, usadil jsem se tady,
abych mohl někde zakořenit.
A co ty? Co tvůj život?
Naprosto odlišný.
Já zakořenila hned. Přijela jsem z Británie kvůli škole.
A provdala jsem se za spolužáka. Pak přišlo dítě.
A pak jsem učila angličtinu a dramatický obor třicet let.
- To zní moc hezky. - Ano.
Dokud se muži neprojevil Parkinson.
Ale i tak to bylo pořád krásné.
Měla jsem štěstí, že jsem se o něj mohla starat.
Dokud předloni nezemřel.
Vím, jaká je to ztráta.
Má žena zemřela mladá.
Bylo nám třicet.
To mě moc mrzí.
Naučilo mě to hodně o životě.
A proto když něco chci, tak si za tím jdu.
Já ani nevím, kdy jsem naposledy něco chtěla.
Vůbec netuším, co pro mě teď život chystá.
- Díky. - Omlouvám se.
Neměla bych na tebe házet své starosti.
Co jsi chtěla zkusit, ale neměla jsi příležitost?
Něco by se našlo.
Myslel jsem, žes říkala, že máš radši čtyři kola?
To ano.
Ale motorky mě vždy přitahovaly.
- I motorkáři? - Možná.
- Jsi si tím jistá? - Ne!
Ale zkusit to musím.
Dobře. Hlavně nezapomeň.
Brzda, plyn,
drž se rovně, pomalu a v klidu.
Jasně. Hlavně rovně a v klidu.
A jedem!
Nechal jsi ji řídit bez řidičáku? Ale no tak, Hanku.
- Jo. - Mami?
Jsi v pořádku? Co se děje?
Dostane pokutu za řízení bez papírů.
No, jen varování.
- Doděláte si ho, že? - Slibuji.
Tys řídila motorku?
- Jenom jsme objeli blok. - Kdo?
Je to moje vina. Dougu? Koupím ti kafe?
Ne, děkuju. Žena mi vnutila keto dietu.
Promiňte, kdo že jste?
- Kdo to je? - Hank.
- Je to hvězda naší divadelní hry. - Ta motorka je tvá, Hanku?
Ano, madam.
Dobře, tak já abych vyrazil.
Slíbil jsem, že vezmu děti a ženu na koledy.
- Veselé Vánoce, Dougu. - Veselé Vánoce.
- A ten řidičák! - Jistě.
Co?
- Já už chci sušenky. - Já taky.
Mamka je za chvíli vytáhne,
už krásně voní.
Je skvělé mít tu babičku, co?
Nejlepší.
Mami, víš, že jsem si mohla půjčit její rtěnku?
- Mami? - Byl to jen lůj.
Buď ráda, že to není řasenka.
- Tak jak jde zkoušení? - Dobře.
No, zatím je to takové jalové, ale snad se to zlepší.
Když už jsme u toho,
tak prý s někým randíš?
Babi!
Ne, já s ním nerandím.
Měli jste vidět, jak se na ni koukal.
Ne! Je to kamarád. Kamarád.
I kdyby z toho bylo něco víc, tak nevadí.
Já se vylekala.
To je ale bouřka.
To jo. Škoda, že nesněží.
Nepálí se něco?
- Sušenky. - Sušenky!
Víš, že děda Greg měl nejradši
- spálené sušenky? - Proč?
Tak podívej.
Jsou horké.
Slyšíš?
- Slyšíš to? - Jo.
No...
Spálené jsou lepší v tom, že je i slyšíš.
A navíc
nevadí, že jsou okraje trochu spálené,
hlavně že uvnitř jsou sladké.
Víš, co spálené je ještě dobré?
- Co? - Maršmelouni.
Táta je vždycky spálí na uhel.
- Hele! - A pak si můžu něco přát.
Něco si přát jde i bez spálených maršmelounů,
zvlášť o Vánocích.
Sušenky!
Dej si. Jsou překvapivě dobré.
Křupavé.
Co tohle?
Napadlo mě vyrobit karamelky s příchutí,
co nikdo jiný nedělá.
Možná pro to mají důvod.
Ale no tak.
Jako slanina s javorovým sirupem.
Bude to pecka.
- Takže je v tomhle slanina? - Ne, posouváme se dál.
Je v tom slanina a cheesburger. Zkus to.
V tom je vážně hamburger?
Jo.
Cítíš v tom cukru i kečup?
Ano. Cítím.
- Varovala jsem tě. - Ano, varovala.
Je to hnusné, co?
Ale byl to odvážný nápad.
Dobře, tak já to budu zkoušet dál.
Foremanovi se nevzdávají.
- Přesně tak. - Přesně!
Babi? Přijdeš se dnes podívat na plavání?
Moc se těším. Jistě.
Musím před tím na zkoušku, ale ve tři bych měla končit.
Tak se hlavně nenech policajty chytit na motorce, mladá dámo.
Kdepak, budu hodná.
- Přísahám. - Přísahej!
Doug ti dal pokutu?
- Je to synovec, promluvím s ním. - Bylo to varování.
- Máš na ni špatný vliv, Hanku. - Já? Vždyť není svatoušek.
Co se stalo?
Podle mě to způsobil ten silný déšť.
Naše scéna! Rekvizity!
Naše kostýmy!
- Vše je zničené. - Na nové nemáme peníze!
Takhle to představení neodehrajeme.
Víte co? Možná to není zas tak strašné.
Ne, počkejte chvilku, poslouchejte.
Vím, že to takhle hrajete už dlouho, ale ten scénář...
Je příšerný.
Tohle je naše příležitost.
- Začít znovu. - Ale je to tradice.
Každá tradice nějak začala.
Všechno staré bylo kdysi nové.
Nezahodíme něco jen proto, že je to staré.
Ne! Ale vy mě nechápete.
Mám rád tradice.
Tradice nám připomínají minulost,
ale nové věci, ty nás drží při životě.
Ne?
Možná bychom mohli tohle město překvapit.
- Hanku? - Co?
Napíšeme spolu novou hru.
Ruměnky! Potřebujeme kostýmy, scénu.
Zkusíme prodej cukroví? Abychom vybrali peníze?
Ale máme jen dva týdny.
Já vím, tak na co čekáte? Běžte!
Dobře! Snad tu něco zachráníme.
Je to mokré!
Tak kde začneme? Mám zapisovat?
- Ano, prosím. - Dobře.
"Vánoční..."
Dobře. Scénář jsem ještě nepsal,
ale každý příběh funguje podobně.
Musíme položit otázku, a pak na ni hledat odpovědi.
Tak na co se chceme tedy zeptat?
Pokud v lese spadne vánoční stromek a nikdo není v okolí,
dostane Hank dárky?
Ale no tak, neblbni, nemáme na to čas.
Dobře.
K něčemu se přiznám.
Já Vánoce neslavím.
Jo.
To mě už napadlo. Proč ne?
Kvůli práci.
Většinou jsem nebyl přes Vánoce doma...
A to je všechno?
Hele, ty vyzvídáš jak reportér.
Hledám odpovědi.
Touché.
Bez Claire a bez dětí
jsou Vánoce dny jako každé jiné.
To je smutné, Hanku.
Nikdy jsem si to neuvědomil, dokud jsem tě nepoznal.
Vánoce ti přináší tolik radosti.
Takže já bych se spíš ptal, drahá Molly,
proč máš tak ráda Vánoce?
Já na nich zbožňuji spoustu věcí.
Třeba?
Všude po městě zní koledy.
A ve větvích stromů se třpytí ozdoby.
A můžu být se svou rodinou.
O Vánocích
působí všechno jako dar.
Každá chvíle je o něco zářivější.
A ve vzduchu je cítit láska a skořice a zázvor
a člověk je plný...
...lásky.
Hřeje to u srdce.
- Já snad začnu věřit. - Na Santu?
Na lásku.
Píšete scénář vánoční hry nebo román?
- Ne, jen... - My...
To je jedno. Hele!
Nemůžeme shánět kostýmy a scénu, dokud není scénář.
Takže...
Ať děláte cokoliv, pohněte!
Dobře, jasně.
- Tak kdy to budeme mít hotové? - Zítra.
Zítra? Do zítřka to nestihneme.
Ne, však vy to nějak vyřešíte.
Společně.
Jo.
- Sakra. - Kruci.
- Tak jo. - Dobře.
Jdeme na to.
A je to.
Nebuď tak překvapená. Já jsem nám důvěřoval.
Já taky.
Potřebuje to dočistit,
ale je to dobré.
Jsme dobrý tým.
Jo.
Máme spoustu práce.
Víš ty co?
Jsem rád, že se ti narušily plány a přijela jsi sem.
Jsi nejlepší dar, co jsem kdy dostal.
Doprovodím tě.
Mami?
Já vím, je pozdě, ale psali jsme nový scénář
a nehlídala jsem čas.
Ne. Nebylas na tom plavání.
Já jsem zapomněla. Omlouvám se.
- To se stává. - Ne! Ne.
Mně se to nestává. Omlouvám se.
Mami, to nevadí.
Vážně, nevadí.
Jen na tebe čeká.
- Ahoj, zlato. - Babi!
Mrzí mě, že jsem tam nebyla.
Já jsem vyhrála!
Jsem na tebe tak pyšná, zlatíčko.
Moc mě to mrzí.
Nejdřív jsem byla smutná,
ale máma řekla, že když někde lidi nejsou,
tak jsou pořád v našich srdcích.
Babi, já tě měla v srdci.
A já tebe v mém.
Víš, co jsem si přála k Vánocům?
Co?
Abys tu zůstala napořád.
A taky duhového jednorožce, pravého.
To jsou velká přání.
Tak snad nám aspoň jedno Santa splní.
- Vážně to mamka řekla? - Jo.
Občas to umí.
Jo.
Tak tady je náš nový scénář. Je to o starém skřítkovi.
Což jsem já.
Který nemá Vánoce v lásce. A aby se to změnilo,
musí si něco přát u vánoční hvězdy.
Což jsem já.
A cestou si najde kamarády.
A když poté dojde ke hvězdě,
řekne mu, že už našel lásku uvnitř sebe.
A že si nemusí nic přát,
protože sám sobě je vánoční hvězdou.
"Jiskra Vánoc!"
Zní to úžasně.
Čeká nás velká dřina, ale vy to zvládnete.
Vyděláme strašně moc peněz.
To je dobře, protože máme úplně zničenou střechu.
Zní to fakt dobře,
ale jak to vyřešíme s kostýmy?
Mám další várku!
- Naši sousedé se fakt přemohli! - Já jsem to tušila.
Víc se toho nezachránilo.
A s tímhle kloboukem nevím. Smrdí jako sýr.
Byl jsi v Iráku, spal jsi v chýších v Amazonii,
byl jsi na setkání fanoušků Backstreet Boys,
ale jeden smradlavý klobouk nezvládneš?
Čichni si.
Měkneš nám, Hanku.
Budeš skvělý skřítek, Hanku.
Ten nejlepší.
Budeš krásný jako princezna.
Mrkni se, jestli nezachráníš ještě něco.
- Pojď sem. - Co?
Říkal jsem si, jestli bych ti dneska
nemohl uvařit večeři jako díky za pomoc.
Ty vaříš?
Ano, Molly. Jsem moderní muž. Vařím. Uklízím.
- Sleduju Instagram Chrissy Teigan. - Já taky.
To jsem lhal. Tak přijdeš?
Jo. Vezmu dezert.
- Jo. Tak v sedm? - V sedm.
Tak zatím.
- Mluv. - Co?
Vždyť se červenáš, jako bys seděla u táboráku.
Hanka už znám dlouho
a nikdy před tím jsem ho takhle neviděla.
Režisérka a herec. Klišé, ale poetické.
Mezi námi nic není.
Hele, tak je s ním zábava, je hezký,
ale budu tu už jen pár týdnů.
Proto je to skvělé. Malý románek. Nic vážného. Jen pro tebe.
Ale opatrně. Ayako měla být má letní láska.
O dvacet let později jsme pořád spolu.
Chcete pravdu? Já nebyla na rande, co Greg zemřel.
A...
Nechci být s nikým jiným.
Ale taky nechci být nadosmrti sama.
Po rozvodu jsem myslela, že se nikdy znovu neosmělím.
Chvíli to trvalo, ale teď?
Žiju konečně podle sebe.
To je tak krásný pocit.
A o tom je stárnutí.
Nemám čas poslouchat ostatní.
Žiju podle sebe.
Včera vytvořila pravido.
Každou neděli může snídat zmrzlinu.
Zmrzlinu k snídani! Jak to, že jsem první?
Už to mělo dávno být.
A cokoliv chceš ty, Molly, teď je čas si za tím jít.
Ať je to cokoliv, krásně to voní.
Argentinský vývar.
Na své práci jsem miloval,
že jsem poznával cizí kultury.
Co ještě umíš?
Kromě receptů?
Ukážu ti to.
Co mi ukážeš?
Pravé tango.
Říkal jsi, že netančíš.
Netančím.
Já ano.
Tak se nech vést.
Máš obě nohy levé.
Nechceš vést ty?
- Myslíš? - No jistě.
- To je hezké. - To tedy ano.
Můj chléb.
Pečeš si vlastní chléb?
Je něco, co neumíš?
Neumím se na tebe nedívat.
Bylo to výtečné.
Málokdy někomu něco uvařím.
Nevaříš všem svým "holkám"?
- Ty nejsi žádná holka. - To máš pravdu.
Neříkala jsi, že přineseš dezert?
Říkala.
Já své slovo držím.
Tam je toho víc.
Nepodělíš se?
To je skvělé.
Tady máš.
Neříkej to Kristen.
Má šílený nápad, že začne prodávat své cukrovinky.
Proč je to šílené?
Neumí vůbec péct.
Molly, Molly. Zkoušet nové věci není špatné.
Ale taky není nic špatného na tom,
užívat si staré věci.
Jako teď.
Co tím chceš říct?
Řekni mi svou
oblíbenou vzpomínku.
Třeba něco z dětství.
Vážně?
Dobře, přesuňme se.
Tak.
A tak.
A je to.
Nezapomněls na něco?
Tvou vzpomínku?
Dobře.
Tak tedy...
Bylo mi pět let
a má sestra si ze mě utahovala,
že jsem jediný v ulici, kdo ještě věří na Santu.
Tak jsem jí chtěl dokázat, že Santa vážně existuje.
- Výtečně. - Jo.
Na Štědrý večer jsem chtěl zůstat celou noc vzhůru
a čekal jsem s malou kamerou,
abych nachytal toho starého pána, když poleze dolů komínem.
A?
Usnul jsem.
Ale když jsem se vzbudil,
všechno, co jsem si přál, čekalo pod stromem.
Páni. A sestra si to rozmyslela?
Ne. Říkala, že to nic neznamená, ale já věděl své.
Věřil jsi dál?
Ano. Ale ne nadlouho.
Víš ty co?
Když se na tebe dívám,
přijdu si jako ten pětiletý Hank,
co se mu tehdy o Vánocích splnila všechna přání. Je to stejné.
Kdes byla, mladá dámo?
Já?
U Hanka.
Do půlnoci?
Proč jsi nenapsala zpět?
Měla jsem mobil v autě.
- Omlouvám se ti. - Bála jsem se.
Měla jsem napsat.
Promiň.
Tak sis to aspoň užila?
Ano.
Ale ne...
Kristen! Ne! Jistěže ne. Nebuď směšná.
Mami.
Jsi krásná, přitažlivá žena.
Je v pořádku, že si chceš užívat.
Táta by to tak chtěl.
Chtěl by, abych randila s jiným?
Chtěl by, abys byla šťastná.
I kdyby to znamenalo být s Hankem.
Bude s tebou napořád.
Ať děláš cokoliv.
A já též.
Mám tě ráda, zlato.
Já tebe taky.
A do postele, je pozdě.
A raz a dva, raz, dva, tři.
- Není to ono. - Zkoušíme to už celý den.
Ale ne, to není vámi. Zníte skvěle.
Je to... Něco tomu chybí.
Musím na to přijít.
Dejte si deset minut pauzu.
Dobře.
Jde ti to moc dobře. Ta hra bude úžasná!
Díky.
Je moc fajn zase režírovat.
Mimochodem,
všimla jsem si, že i mezi vámi je to moc fajn.
Ne. Není to vážné.
No, Hank to tak mívá.
- Co tím chceš říct? - Já ho mám ráda.
Je milý, hodný, má dost vlasů i zubů,
ale ne, ten se nikdy neusadí.
A kdo se tu chce usazovat?
Za týden už přeci odjíždím.
Vždyť z toho nikdy nemohlo být nic vážného.
- Ne, že bych vůbec chtěla. - Dobře.
Jo, hlavně nezávazně a bude to dobré.
- Nezávazně, to je ideální. - Výborně. Užívej.
Jo, herectví je fajn. No jo. Je dobré vystoupit z komfortní zóny.
Podívejme.
Tvůj stroj čeká.
Díky.
Víš, co jsem tě učil, že?
- Jo. - Dobře.
Můžeme?
Samozřejmě.
Ona to fakt umí!
- To je nádhera, co? - A ten klid, co?
Tak jdem.
Máš poslední dny tolik energie.
Skoro ti nestačím.
Došlo mi, že život se má žít a motorky se mají hýbat.
Už vím, co chybí té poslední scéně.
Prostě nedokáže vyjádřit poselství té hry.
Víš, co by pomohlo?
- Co? - Vetřelec.
Tak mě napadl nový monolog.
No povídej.
Ne, ještě to není hotové.
Možná bych mohl pomoci.
Už jsi pomohl. Velmi.
Brzy ho uslyšíš.
Takže mi to zahraješ dnes na zkoušce?
Rozhodně ne. Já už dlouho nehraju.
Vážně? Proč ne?
Na vejšce jsem ještě hrávala,
ale nikdy jsem s tím nebyla spokojená.
Měla jsem pocit, že mám na víc.
Jsi perfekcionistka. O takových jsem už slyšel.
- To tvrdí i Kristen. - Jo?
No, dobře, přiznávám. Snažím se být.
To hodně vysvětluje. Bojíš se nových věcí,
protože se bojíš, že to nezvládneš.
A je jednodušší držet se tradic, co už znáš.
Mám pravdu?
Ne?
Když ale nevidím problém,
proč něco měnit?
Ano, ale...
Tak se můžeš ochudit
o spoustu věcí,
nové příležitosti, nové vztahy.
Nové pocity.
Podvádíš tak sama sebe.
Můžeš víc, Molly, než sis zatím dovolila.
Vykašli se
na tradice.
A co ty?
Co?
Nevykašleš se na něco?
Ty skřítku?
Tak pojď, je pozdě.
Tak zítra na zkoušce.
Jo.
Mami, rychle. Budeme věšet hvězdu.
Hanku, přidáte s k nám?
- No... - To moc rád.
- Mám překvapení. - Copak?
Punčochu pro tebe.
Děkuju, to je milé.
- Díky. - Není zač.
Tak jo, nese se čokoláda.
Jo!
No, nechci se předvádět nebo se moc vtírat,
ale mohu něco říct?
Jistě.
Už dlouho jsem Vánoce neslavil
a jsem jako ten skřítek z naší hry.
Asi jsem
přestal ve Vánoce věřit.
Molly,
nikdo neumí rozdávat radost jako ty.
Děkuji,
žes mi připomněla, jak krásné je kouzlo Vánoc.
Díky.
- No... - Na zdraví.
Líbí se mi.
I když má na mě špatný vliv?
Kvůli tomu se mi líbí.
Tobě se taky líbí.
No, něco na něm je.
Je to tou motorkou?
Ta je sexy!
Selfie. Rychle, pojďte blíž. Blíž, nejsi vidět.
Já vás vyfotím, dej mi to.
- Cože? - Dobře.
- Tak jo, raz, dva tři, sýr! - Sýr!
Hezký!
- Nádherný. - Díky.
Ne ty, Hanku. Ten strom.
Jistě. Jo. Docela ujde.
Chybí jen tátova hvězda.
Hanku? Tam na stole. Podáš ji?
- Je v krabici. - Táta nám ji vyrobil.
Trvalo mu to dlouho.
A každý rok ji dáváme na strom tři dny před Štědrým dnem, že ano?
- To je vaše tradice? - Ano.
Omlouvám se.
- Omlouvám se. - Byla to nehoda, Hanku.
- Ne, já vím, ale já... - V pořádku.
Byl to krásný den.
Až na to rozbití hvězdy.
Moc mě to mrzí.
Bylo to fajn.
I když podvádíš v šachách.
Nepodvádím.
Jen jsem v tom prostě dobrý.
- Vážně? - Jo.
Zvlášť u tebe mě zajímá, jaký uděláš další tah.
Kdy se z tebe stal tak trapný svůdník?
Kdo mi říká svůdník?
- Všichni. - Vážně?
Pokud "být svůdník" znamená, že si užívám života,
tak ano.
My si přece užíváme, ne?
Přesně tak.
Jo?
Dobrou, Molly.
Dobrou, Hanku.
- Kdo je Hank, sakra? - Nevzrušuj se.
Jen kamarád.
Já se nevzrušuju, ani nezářím a nečervenám.
- Molly! - Co?
Řekni mi víc o tomhle záhadném Hankovi.
Je to vážné?
Ne, žijeme v různých státech, víš?
- To jsou jen výmluvy. - Máš pravdu, Cass.
Měla bych prodat dům a žít s Hankem až do smrti.
Cože?
Cass, musím jít.
To byl vtip.
Cass chce,
abych prodala dům a začala si užívat.
- Ale řekla jsem jí ne. - Proč?
- Nejsem připravená! - Připravená na co?
Mami, vím, že neumíš věci opouštět.
- To znamená co? - Jsi závislá na věcech.
A lidech.
- Na tátovi. A mně. - Na tobě?
Jsem tvá máma, musím být závislá.
Mami. Mám tě ráda, ale jsme rozdílné.
Jo, to už vím.
Tak mě nech být takovou, jakou jsi mě vychovala.
Nezávislou, nebojácnou a tvrdohlavou ženou.
Musíš mi dát svobodu.
I tátovi. A začít sama žít.
Vy jste můj život.
Ty a táta.
Tak nás nech jít a měj nás pořád v srdci.
A věnuj se novým lidem a zážitkům.
Dobře.
Tak až budeš připravená vzlétnout,
já ti ta křídla pomůžu roztáhnout.
Dobrou noc.
Je to už zítra večer, soustřeďte se!
Jsou moc uplé!
Moje šaty.
Možná by sis mohla nějaké ruměnky odpustit.
Ty si dáváš vaječňák do cereálií!
Ano. Podle doktora mám jíst proteiny.
Kde je Hank?
Vaječňák nejsou vajíčka!
Promiň, jdu pozdě! Něco jsem zařizoval.
Máme poslední zkoušku. "Zařizování" počká.
No skvěle, další rozbitá věc.
Jdu na to.
Dobře, všichni! Na místa. Rychle.
Bylo to úžasné!
Chci vám poděkovat
za vaši práci.
Režírovat vás bylo naprosto skvělé.
Opravdu, děkuju!
Děkuju, že jste mi dali tu možnost.
Takže...
Běžte si odpočinout! Zítra!
Ano?
Dobrá práce!
Jste nejlepší! To ale bylo, co?
Zvládli jsme to, všechno jsme zvládli!
Děkuju za všechno!
Hanku!
Ty saně nechte tady.
Jo, kdekoliv, tady to stačí.
Molly?
Molly, máme problém.
Já vím, ten závěr. Pracuju na tom.
Ne, ne, to ne.
Prodali jsme dost lístků, abychom zaplatili nové kostýmy,
ale musíme opravit i střechu.
A i když bude vyprodáno, nestačí to.
Co budeme dělat?
Já nevím. Musíme zrušit nějaké kroužky a seškrtat rozpočet.
To přece nejde!
Něco vymyslím, slibuji.
Na.
- Běž si odpočinout. - Jo. Jsem vyčerpaná.
Jsem ráda, že tu máme někoho, jako jsi ty.
- Tak zítra. - Zítra.
Asi tohle. To bude lepší.
Skvělý ohoz.
Že ano?
Ty punčochy se mi nejdřív nelíbily,
ale mám v nich hezké nohy.
- Ty špičaté boty pomohly. - Jo.
- Jak se cítíš? - Nervózně, ale moc dobře.
Ne, myslel jsem...
Moc mě mrzí ta ozdoba.
Hanku, už ses omluvil.
Já vím.
Ale vím, jaké to je, ztratit blízkého.
Chceš, aby s tebou byli napořád a taky vše, co je s nimi spojené.
Je mi jasné, že ta hvězda byla důležitá.
Dcera mi včera řekla,
že věci nepotřebujeme.
Můžeme je nosit v srdci.
Má pravdu.
A napadlo mě, že někdy musíme
rozbít věci na padrť,
aby z toho mohly vzniknout věci nové.
Někdo nový.
To je poetické.
Díky.
Přijdeš dnes večer?
Chceš ještě zkoušet?
Ne. Já píšu příběh a potřebuju pomoct s koncem.
- V tom kroužku, co učíš? - Ne, tohle je víc osobní.
Jsi vždycky tak záhadný?
Možná.
Tak v sedm?
V sedm.
Tak s čím to chceš pomoct?
Kdysi dávno
žil velice okouzlující, hezký, talentovaný muž.
Je to fikce, že?
A jediné, co chtěl, byla krabice plná bonbonů.
Ale jeden krásný skřítek mu ji ukradl.
Já nekradu!
A tam to neskončilo, vůbec.
Okradla ho o čas,
protože musel hrát v její vánoční hře.
- Pak mu ukradla motorku. - Ne, ne, tu jsi mi půjčil.
Ukradla mu i špatnou náladu,
když u ní doma zdobil vánoční stromeček.
Ale jednu věc mu krást nemusela.
Srdce.
To už jí dal.
Znám celý svět, Molly Foremanová,
ale neznám místo, kde se cítím tak jako s tebou.
Jsi splněný sen.
A myslím, že i ty by sis měla splnit sny.
Pojďme ven. Chci ti něco ukázat, pojď.
Hanku...
Greg mi sliboval, že mě k pyramidám vezme, ale...
Vezmu tě tam.
Zůstaň se mnou.
Pojeďme do Egypta. Kamkoliv.
- Vždyť si jenom užíváme. - Ano.
Proč ne i dál?
Já chci další kapitolu, Molly.
A ty?
Nemůžu.
Prosím, jen se nad tím zamysli.
Promiň, Hanku.
Musím jít.
Zase na mě čekáš?
Ne.
Asi jsem usnula.
Hledám, jak prodávat věci online.
Prodávat co?
Sladké.
No jistě.
Zkus to. Konečně jsem na to přišla.
- Výborné. - Já vím.
Chutná to jako...
Perníková chaloupka.
A mám i s likérem, linecké
a pečené maršmelouny.
Vánoční bonbony. To je skvělé!
Chutná to Tofině, což je důležité.
Páni, nevím, co říct. Jsem v šoku.
Ne, tak jsem to nemyslela, já...
Vím, že mi úplně nevěříš.
Ale snažím se.
Někdy je těžké se ti vyrovnat.
Můžu ti říct tajemství?
Když jsem byla mladší, přišlo mi, že nic neumím.
A byla jsem přesvědčená, že budeš mít strašný život.
Musela jsem se naučit, jak být máma po svém.
Nenapodobovat svou mámu, kamarádky, "skvělé" mámy z televize.
Nejsem jako moje máma.
Ty nejsi jako já, a ani bych to nechtěla.
Nikdy bych neřekla, že něco takového vyslovíš.
Já vím. Promiň.
Jsem strašná. Musí tě strašně štvát,
jak ti říkám, co jak dělat.
Nemusíš jen tak tiše přikyvovat.
Já...
Asi jsem si
skrz tebe chtěla naplnit vlastní život.
Omlouvám se.
Ale ty máš tu nejkrásnější vzácnou jiskru.
A já ji nechci zhasínat.
Taky máš svou jiskru, mami.
Jen ji použij.
Je načase.
Hank chce, abych zůstala.
A procestovala s ním svět.
Abychom začali novou kapitolu.
A?
Nemůžu.
Kvůli tátovi?
Pamatuješ, jak ti tehdy
Tofina řekla, že nechce sourozence,
protože se bála, že ji se Stevem nebudeme mít tolik rádi?
Co jsi jí řekla?
Srdce poroste s tím, kolik lásky do něj dáme.
Nepřestaneš milovat tátu, když začneš milovat Hanka.
Mami, máš velké srdce, zvládne to.
Jen ho musíš otevřít a pustit lásku dovnitř.
A ven.
Kdy jsi mi tak zmoudřela?
Mám své chvíle.
A měla jsem dobrou učitelku.
Jsi ještě vzhůru, Hanku?
Dále.
- Ahoj! - Čau.
- Jsi připravená? - Ta hra je podle mě dobrá.
Ale bojím se, že ne dost.
Vždyť je vyprodáno.
Ano, ale Bunny mi řekla,
že náklady na opravu střechy jsou mnohem vyšší,
než zisk ze vstupenek.
Nevejde se tam totiž dostatek lidí.
Co?
Nic. Soustřeď se na hru.
Nějak se to všechno vyřeší.
Tolik, tolik nocí.
Tolik nocí,
tolik nocí sleduji oblohu.
Ahoj.
- Za včera se omlouvám. - Ne, ne!
To já se omlouvám.
Nabídl jsi mi sen a já se ho bála proměnit v realitu.
S Gregem jsem měla krásný život.
Ale ještě neskončil.
S tebou můžu dělat cokoliv.
A poprvé za dlouhou dobu
má moje budoucnost mnoho tváří.
Nemusím vyměnit jednu lásku za druhou.
- To mi řekla Kristen. - Ne...
Fakt jsi řekla "lásku"?
Asi ano.
Miluju tě.
Mami!
Pardon.
Našla jsem způsob, jak vydělat peníze.
Prodáváme lístky.
Kristen, nemáme pro lidi další sedačky.
- Máme vyprodáno! - Já vím.
Budeme to vysílat živě.
Steve a Tofina už chystají kamery.
- Prodala jsi lístky na stream? - Ano. Už máme 2000 dolarů.
No páni!
Taky všem rozdám vzorky mých vánočních bonbonů.
Taky bych chtěl.
Budou nadšení! A získáš spousty zákazníků!
- Já vím. - Jsi úžasná!
Ty jsi mi pomohla už dost,
teď musím pomáhat já tobě.
Mám takové štěstí, že tě mám!
A co já?
- Tebe taky. - Díky.
Katastrofa!
- Bunny nemluví. - Ale ne.
Jen potřebuju med.
Takhle nemůže hrát.
- Ne. - Co budeme dělat?
Budeš ji muset zastoupit.
Ale ne, nemůžu.
Jsi jediná, kdo umí celý text.
A ten nový závěr.
Jo.
Já nehrála celou věčnost!
Nejvyšší čas začít!
Ne, já jsem radši v zákulisí.
A nemám kostým.
Tak tohle přece nějak vyřešíme.
- Jasně. - Žádný problém.
Nejsem hvězda.
Já nemůžu.
- Skřítek první. - Skřítek druhý.
- Radost dáme za zásluhy. - Tohle není příběh zloby.
Uvidíte krásné soby.
- Snad to není naposledy, - Co zazpíváme si koledy.
Ukážeme jim, co máme?
Uvidíte tváře známé!
Uhněte mi.
Co je to s ním?
Neslyšel jsi to? Přišel o jiskru Vánoc.
Haló.
Ty!
Jestli chceš mít vánoční jiskru,
musíš najít vánoční hvězdu a něco si přát.
Ale jak ji mám najít?
Musíš ji hledat ve správný čas na správném místě.
A to poznám jak?
Pojď se mnou.
Znám někoho, kdo ti pomůže.
- Ztratil ses? - Jo, ztratil.
Tak to my ti pomůžeme.
Ten může jít se mnou?
Jistě. Hlavně aby skřítci nezpívali.
Ale no tak!
Každá vločka je unikát, proto jsme tak úžasné.
A co s tím mám jako dělat?
Úžasné je i to, že na tebe čeká jedna speciální hvězda.
A když ji najdu,
tak se mi vrátí má jiskra?
Ano! Jenom musíš věřit!
Tolik nocí hledě do nebe,
hledal jsem svou hvězdu,
ale skrývala se mi.
A já toužil. A čekal další a další noc,
aby mi posvítila,
abych mohl opět věřit.
Ale není tu.
Bojím se, že nikdy nepřijde.
Tady!
Prohledal jsem celý svět!
Proč ses skrývala?
Neskrývala jsem se.
Jen jsi mě neviděl pro samou tmu.
Už léta mne stíní strach a zmar.
Když lidé nevěří,
když zapomenou, jak krásný a radostný svět je,
když si pustí do srdce ledový mráz,
pak můj svit uvadá.
Ale tys mě přišel hledat.
Začal jsi si něco přát.
A tvá láska a víra mi pomohly se zas rozzářit.
Teď mě všichni vidí.
Je čas.
Čas čeho?
Abychom zářili.
Veselé Vánoce
a krásný život všem!
Já věděl, že jsi hvězda.
No a co?
Takhle mají vypadat Vánoce.
Přesně tak.
Jo, už ti volala Cass?
Tři nabídky. Všechny na víc peněz.
To je skvělé.
Babi, já bych chtěla jet s tebou.
No, přivezeme ti dárek z každého státu, jo?
Fajn.
Když jsme u dárků.
Molly?
To je pro tebe.
Jak jsi to udělal?
Když jsi mluvila o přetvořených starých věcech,
tak mi to došlo.
Kristen jsem poprosil o kousky hvězdy.
A tady máš.
Líbí?
Velmi.
Kristen, budeš tak hodná?
Ano.
- Veselé Vánoce, zlatíčka. - Veselé Vánoce!
Veselé Vánoce, Molly.
Veselé Vánoce, Hanku.