Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
MIÉNK AZ ISKOLA!
- Nem nyolctól van órád? - Fáj a hasam.
Na, nem, Malika! Ebből elég!
Tudod, mennyit hiányoztál ebben a félévben?
- Felfogod, hogy itt a jövődről van szó? - Jól van, megyek!
Inkább egy dupla matek,
mint hogy ezt a süket dumát hallgassam a jövőmről!
Meg kell említeni a németek és japánok háborús bűneit
a foglyok és ellenállók ellen,
a sztálingrádi csatát, ami 1942-től 43-ig tartott,
és fordulópontot jelentett a felszabaduláshoz vezető úton.
Jól van, most próbáld a saját szavaiddal!
Ne csak mint egy papagáj, mert akkor olyan, mintha nem is értenéd.
És kicsit hangosabban!
Hé!
Ébresztő, basszus, háromnegyed nyolc van! Gyere már!
Anyu hagyott egy cetlit.
Gyerünk, siess már!
Szép napot neked!
- Szia! - Szeretlek.
Ő a csajod? Aranyos!
- Mizu? - Megvagyok.
Kérem, én ezt értem, de nem tudom egyidejűleg
a pedagógiai és adminisztratív feladatokat is kézben tartani.
Amint tudom. Nagyon köszönöm!
Igazgató úr!
Megjött az új matematika-tanárnő.
Új tanárnő... Ja, jó, igen!
És Magali üzeni a napközis tanárral kapcsolatban,
- aki holnaptól nincs... Rendben. - Jó, azt tudom.
- Össze kell pakolnom. - Jó.
- Ne haragudjon, nem érek rá. - Semmi gond.
Átlagos osztály.
Persze harminckét fős létszámnál
elkerülhetetlenül vannak problémás elemek.
Harminckettő?
Tudom, a történtek után nehéz lehet újra munkába állni.
Nem, semmi gond.
Szervusztok! Egy kis csendet kérnénk!
Ő az új matematikatanárotok!
Madame Thévenot.
- Jó napot! - Jó napot!
Kinek lesz szabad adnom egy egész napos szünetmegvonást?
Tessék, neki adja!
ANYA HÍV
Örüljön, hogy nem igazgatóit kapott!
Kevin, szerintem jobb lesz, ha meghúzza magát.
Nagyon érik egy igazgatói!
Köszönöm! Én megyek is.
- Pápá! - Köszönöm!
Nos, év végéig én leszek a matektanárotok.
- Komoly? - Ne bassz! Eskü?
Azt szeretném, hogy az év során megismerjük egymást.
Okés, én megismernélek minden oldalról!
Az én nevem Virginie...
- Hány éves a tanárnő? - És egyedülálló?
Maradj már, mekkora paraszt vagy!
- ...Thévenot. - Jó kis MILF!
Tessék?
- Ezt ki mondta? - Na, ki mondta?
Ki mondta, hogy MILF? Te ott?
Miért ő? Csak mert arab?
- De most tényleg! - Miért pont én?
Az mit jelent?
Hát, nem tudom. Hogy nem csinibaba, hanem csinimama.
Hát nem. Hanem "Mother I'd Like to Fuck.”
Tudsz angolul? Fordítsam?
- Nyelvben jó vagyok. - Mandarinul is tud.
Hát én nem vagyok anyuka. Viszont ebből is tanulhattatok valamit.
- Ezt a dumát, kemény. - Te mit mondanál magadról?
- Én semmit. De itt van Kevin. - Ő az osztálybohóc. Egy kretén.
A budiajtó volt?
Egy kretén vagy! És jó fejnek hiszi magát!
- Ti jártok? - Vele? Az baszna be!
- Előbb nyalom fel a követ! - Ne tedd magad!
Jó. Szerintetek mire jó a matek?
- Hogy szívjunk. - Nem tudjuk.
- Semmire. - Kettőt, könnyebbet.
Kiszámolni dolgokat.
- Igen, így van, hát még? - A kis stréber!
- Miért? Tényleg! - Mondja el maga!
Szükséges ahhoz, hogy házat építsünk, hogy legyen mobil meg internet.
A kedvenc zenéiteket létrehozni.
A filmes effektekhez.
Segíthet az elnökválasztásban.
És megfejteni az univerzum titkait.
A matematika a képzeletet és tudományt szolgálja.
Ahogy Albert Einstein mondta: "A képzelet fontosabb, mint a tudás.”
- Nem érdekel titeket, amit mondok? - De, de! Dehogynem!
Jó, rendben.
Oké, akkor csináljuk így! Röpdoga!
- Ne már! - Ne!
Ez bunkóság!
- Tanárnő, ez most komoly, első nap? - Ti akartátok!
- Ez is miattad van! - Nem, mert az ő hibája!
- Állj már le a szófosással! - Maradj már!
Ez nem jófejség!
Ez van. Ti sem voltatok jó fejek. Gyerünk, adjátok hátra!
Veszel egyet, és továbbadod.
Remélem, elég lesz! Na, gyorsabban!
- Ilyet szabad? - Meglátjátok, jópofa lesz.
- Ja, az tuti! - Csak három egyenlet.
Úgy...
Szólok, ha kezdhetitek.
Add tovább a szomszédodnak!
Ha kész, tedd fel a kezed! Okés?
Mehet? Mindenkinél van toll és papír?
Kezdhetitek az első műveletet.
Gőzöm sincs.
Tanárnő, ez alsó tagozatos szint.
- Ez sima ügy volt! - Ja, tök könnyű!
- Jó, kezdhetitek a másodikat. - Tanárnő, ezt nem értem.
- Ez mi? Ezt nem értem. - Jesszus!
De durva, az összeset vágom.
- Tök gagyi! - Mondhatom?
Dugulj már el!
Kezdhetitek az utolsót.
- Ezt nem lehet megoldani. - Az nagyon nehéz.
- Tanárnő, én vagyok az ász! - Kussoljál már!
Oké, tegyétek le a tollat!
Lejárt az időtök.
Nos, látom, hogy van, aki csalódott.
Semmi gond, ez érthető.
- Meg volt cinkelve. - Mi?
- Az mit jelent? - Azt, hogy ciki csak cikizni akart.
- Kamu volt! - De hogy érti?
Hogy nem mind ugyanazt kaptátok.
Várjatok, megmagyarázom!
Van, aki nagyon nehezet kapott, és van, aki könnyebbet.
A harmadik viszont mindenkinek ugyanaz volt.
De akiknek az első kettő lehetetlenül nehéz volt,
biztosra vették, hogy a harmadik sem sikerül.
Hogy csinálhatott ilyet?
- Ez szemétség. - Tudjátok, miért csináltam ezt?
- Hogy megalázzon. - Mert nincs képben.
Hogy megmutassam, milyen törékeny az önbizalom.
A dolgozat után az egyik úgy érzi:
"Végül is nem vagyok én tökfej. Megy ez.”
A másik meg, hogy "Tudtam én, hogy tökhülye vagyok.”
És ez sokáig elkíséri őket.
Akár egész életükben.
Öcsém, hallod...
Mizu?
Eskü, ez nem indul!
Várjál már!
- Oké. - Hé, Malika!
Király a Chewbacca-séród!
De vágod, hogy így kibasznak a suliból!
Nem megyek ma be, fasz kivan.
Te most már csöves vagy?
Csórjál már nekem pár doboz üccsit a kisboltból!
Majd akkor arcoskodj, öcsém, ha be tudsz indítani egy robogót!
Ez most engem szívat?
- Ja, ez téged szívat. - Ja!
- Kiégett a gyertya! - A tortán, vagy mi?
- Milyen gyertya? - Nézd meg a gyertyát!
Ha a két kábel majdnem összeér, nem fog menni!
- Jól mondja! - Bizony, öcsém.
Azta! Bírom a csajodat, Enzo. Nagyon durván tud a csaj!
- Tényleg durva! Tanulhatsz tőle! - Jobban ért hozzá, mint te!
"Mindenki zseni.
De ha az alapján ítélik meg a halat, hogyan tud fára mászni,
úgy fogja leélni az életét, hogy hülyének érzi magát.”
Albert Einstein.
Tanárnő! Magát Einstein szponzorálja?
Nem. Nem ismerjük egymást.
És nem érdekel, ki milyen tanuló volt.
Szeretném, ha megszabadulnátok a címkéktől.
Értelmes emberi lények vagytok.
Pont úgy, mint én, és bármit megértetek, ha akartok.
- Igen? - Kapunk jegyet a dolgozatra?
Nem. Épp ez az.
Ez a lényeg, hogy a jegyek már nem érdekelnek.
A közösségi oldalakon úgyis ez megy, hogy lájkokat gyűjtötök.
Ha a jó jegy számít nektek, hát...
adok mindenkinek egy jelest, és kipipáltuk.
És érdemben tanulhatunk.
- Mi a szar? - Ez most komoly?
- Hát ez nagyon király! - Nekem is jelest ad?
- Nekem? - Igen.
Vagy azt, amit szeretnél. Majd te megmondod.
Tapsolj, hogy ha kell a jó jegy
- Tapsolj, hogy ha kell a... - Jól van! Jól van, Kevin, elég lesz!
Ez a tanár nem százas!
Hát ez elég vicces lesz.
Remélem, azért tanít valamit a vizsgáig.
"Jaj, nem mentem át a vizsgán, apu el fog páholni!”
Vagy durvább bünti: "Nem olvashatok!”
Kussolj már!
Shreckék bunyóznak!
Álljál már le, hallod?
- Várj, még nem ismered, igaz? - Nem, még... még nem.
Nem baj, én azért vagyok itt, hogy bemutassam. Ő a mi nagyikánk.
Könnyű munkára bírni.
Ráhelyezed a kezed, így, finoman.
Végig nem engeded el.
Miközben fogod, ide-oda tekered a tekerentyűjét, így,
és putty, megnyomod a gombot. Aztán azt mondod neki:
"Egy kávét kérek szépen!”
Köszönöm!
- Én Ousmane vagyok. - Virginie.
Örvendek, Virginie!
- Helló! - Szia!
- Thierry, hogy vagy? - Kösz, jól!
Jó napot! Thierry vagyok, fizika-kémia. Te meg matek? Összevont?
Hát, nem így szoktam bemutatkozni. Virginie.
Örvendek, Virginie! Készülj fel, itt ne számíts matekzsenikre!
Rendben.
Értem.
Látom, te nem bírod a munkahelyi csevegést.
De, csak épp cigizni indultam, és...
Ne törődj vele, ő Thierry! Kötözködős, de jó fej!
Egyáltalán nem kötözködöm.
- Jó napot! - Szókimondó vagyok. Az egész más.
Meglátod, néha hasznos vagyok.
Na igen. Én Judith vagyok.
- Irodalomtanár. - Örvendek!
Én is nagyon. Meglátod, jó kis suli ez.
A látszat csal!
- Szép jó reggelt! - Helló!
Helyzet?
Judith! Tudod, hogy kedden tiéd az 5B korrepetálása?
Nem. De nem is fér bele az óraszámomba.
Laverne-nel beszéld meg!
- Maga az új matektanár? - Igen.
Magali, az igazgató-helyettes.
- Üdv! - Örvendek!
- Virginie vagyok. - Üdvözlöm minálunk.
- Hogy van? - Kösz, jól.
- Sikerült kávéhoz jutnia? - Nekem nem.
Ousmane segített nekem.
Akkor csak jó valamire a technikaóra.
Tényleg! Erre is jó többek közt.
- Hogy vagy, Thierry? - Jól, és te?
Jól. Elérted Pascale-t?
Pascale... Ja, nem!
Beszélt a barátjával a tankerülettől.
- Igen... - Állítólag megint csökkentik a keretet.
Na ne! Nem igaz, basszus, ez őrület! Semmi nem változik? Hihetetlen!
Azt mondják, az oktatás az első, közben meg kinyírnak! Most komolyan!
A karantén semmit nem változtatott a faszkalap működésükön. De semmit.
Nem tudom, hogy oldjuk meg.
Na igen, kösz ezt a kis bemutatót, szóval ő Thierry.
- Szívesen. - Az előző munkahelyén is ez volt?
Egyetemen tanított. Az más.
- Ja, igen. - Igen.
De ráadásul kimaradt két év, úgyhogy eléggé kiestem a...
- Meglátja, hamar visszarázódik. - Két év?
És milyen az új matektanár?
Nem tudom, furcsa.
Azt kérte, jövő órára vigyünk be egy tárgyat, ami jellemző ránk.
Szóval előadja az alternatívot.
- Közben le vagytok maradva. - Azt mondja, meg akar ismerni.
A matekhoz ez roppant fontos.
Hát, végül is jó, hogy érdeklik a gyerekek.
És te mit viszel be?
Gondoltam, mivel szeretek sütni, sütök muffint, és azt viszem be.
De annak semmi köze a matekhoz.
Inkább az algebrához vagy geometriához kapcsolódó dolgot vigyél!
Ott az a régi abakusz.
Kis korodban játszottál vele.
- Annyira imádod! - Tényleg.
De vigyázz rá!
Nem, semmi, nem tudom, teljesen kivagyok.
Elszoktam az egész napos állástól.
Megint valami szemetet csinálsz vacsorára?
Na, anyu, légyszi, ne aggódj értem!
Minden rendben, nagyon kedvesen fogadtak.
Most le kell tennem.
Jó, és mikor hívsz vissza? A hétvégén?
Igen, vasárnap! Puszi!
De tényleg, mert legutó...
Felhívtam a nevelőszüleidet a tegnapi hiányzásod miatt.
- Ők nem tudtak róla. - Miért hívogatja őket?
- Hívjon inkább engem! - Miért hazudsz nekik?
- Nem kedveled őket? - Nem nagyon.
Csakhogy két év alatt ők a harmadik család,
és egyiknél sem működött.
Nem gondolod, hogy egy kicsit rajtad is múlik?
Az év végi vizsgákon múlik a továbbtanulásod.
Én hiszek benne, hogy jó képességeid vannak.
Csak tanulnod kéne! Azért talán nem kéne osztályt ismételned, nem gondolod?
- Miért baszogat engem mindenki? - Na, beszélj tisztességesen!
Mert törődünk veled! Mit tehetnénk?
És anyukádról nem tudsz semmit?
Az iskola nem az ellenséged.
Szerezhetnél barátokat is.
Na, menj be az órádra!
Na? És tanulni fogsz?
Megígéred?
Einstein nem csupán fizikus volt.
Minden terület, minden irány érdekelte.
Tudjátok, mi volt? Egy nagy álmodozó.
Kérdéseket tett fel a világról, válaszokat keresett.
És örömét lelte abban, amit csinált.
Jó, itt senki nem Einstein, ne zsibbasszon már!
Hogy mondod? Tessék?
Nem, semmi.
Nos, hát ezért hoztam ezt a dobozt, az Eistein-idézetekkel, mert inspirálók.
Úgyhogy itt hagyom, bármikor elolvashattok egyet.
Biztos lesz, ami tetszik.
És ti mit hoztatok nekem? Izgalmas dolgokat látok.
- Igen? - Én egy golyós számológépet.
Rendben.
Csendet kérnék!
Az csoda szép! És miért ezt hoztad?
Mert kis koromban játszottam vele, és a témába vág.
Értem. Köszönöm! Tessék, add tovább!
Szóval ezt az eszközt a kínaiak találták ki a számoláshoz.
Lényegében a számológép őse. Ha...
Yamaha plusz Kawasaki egyenlő Fudzsi.
Az a helyzet, hogy ez kínai, nem japán.
Tök mindegy, az ugyanaz.
- Basszus! - Apukám meg fog ölni!
Mekkora köcsög vagy!
Hagyjál már!
Elég! Mit képzeltek, hol vagytok ti?
- Ő ütött meg! - Nem érdekel!
Azt hiszitek, nincs jobb dolgom,
mint hogy smasszerkodjak pár túlmozgásos miatt?
- Mit pattogsz? - Kussolj!
Jó.
Kevin és a göndör lány.
Ha nem tetszik az órám, várom a javaslatokat,
hogy mitől lenne élvezetesebb.
Fingom nincs.
Innen addig senki nem megy ki, amíg nem hallok egy javaslatot!
És ha nem érdekel minket a matek?
Úgy őszintén, leszarjuk.
Hát, talán lehetnél nyitottabb.
- Nyitott vagyok én, csak nem erre. - Az igaz.
Akkor kár is bejönnötök.
De, tanárnő, ha nem jövünk be, akkor is megvan a jeles?
Igen. Mivel megígértem, megkapod.
Hoppá-hoppá! Ez se normális...
Kösz szépen, tanárnő!
Ha valaki basztatja ezért,
csak szóljon nekem, én szétütöm a pofáját!
Na ki lesz jeles matekból?
- Más esetleg? - Naná!
Viszlát!
- Ezt nem hiszem el! - Mekkora királyság!
Ez meg mi? Most álmodom?
Hallom, az egész osztály jeles lesz?
Ügyes, olcsón megvásárlod őket.
Ez egy kísérlet. Nem tudtam, hogy a jóváhagyásod kell hozzá.
Bocsánat, én kérek elnézést, nem akartalak megbántani.
Persze, úgy tanítasz, ahogy akarsz.
Mi is próbálkoztunk: diavetítés, vita, csoportmunka.
De szerintem mindig káoszba fullad, nem lesz belőle tanulás.
- Talán mert unalmas? - Talán mert téged unnak.
Szerintem a jegyek arra jók, hogy pár gyerek örüljön,
a többi meg értéktelennek érezze magát.
Hát ezzel egyetértek.
Leginkább üzleti szempontból kellenek egy intézménynek.
Én évek óta mondom, hogy elég időnként egy jó jegyet beírni.
A javítás számít, nem a jegy, az csak stresszeli őket.
Igen, ne stresszeljük szegénykéket rossz jegyekkel!
Hogy az állam kitehesse a 90 százalékban sikeres érettségiket a kirakatba.
Miközben írni-olvasni nem tudnak, de sebaj!
- Hagyjuk a tantervet! - Az jó lenne.
Igen, miért ne?
Lehetne egy két-három éves tanterv.
Ahelyett, hogy folyton be lennénk szorítva.
A gyerekek stresszesek, nincs idő beszélgetni velük.
A jog lehetővé teszi a kísérleti pedagógiát.
Remek ürügy a létszámleépítésre.
A montessoris gyerekek semmit nem tudnak,
kivéve talán sógyurmát készíteni.
Az egyetem felejtős.
Na figyeljetek: elfogadták a törvényt. Tizenkét órával csökken a keret.
Tessék! Tudjátok, ez mit jelent? Hogy meg kell szüntetni egy osztályt.
- Ezt direkt csinálják. - De elindult egy összefogás.
Ez hallatlan, csatlakoznunk kell a sztrájkhoz! Na, ki szavaz rá?
Sarah!
Gyerünk!
Jó, indítványozok egy tanári értekezlet.
- Jó napot kívánok! - Jó napot!
Köszönöm, hogy eljöttek!
Mint tudják, a miniszter úr tegnapelőtti bejelentése óta
a tanárok többsége úgy döntött, sztrájkolni fog.
Ha van kérdésük, készséggel válaszolunk.
Corinne Boulanger, Szülői-Tanári Szövetség.
A "határozatlan idejű sztrájk” meddig tarthat?
A "határozatlan idejű” annyit tesz, hogy nem mondunk időtartamot.
Ez számunkra sem könnyű döntés.
Jobban szeretnénk tanítani, és fizetést kapni.
De ha most nem lépünk, annak hosszú távú következményei lesznek.
A gyerekekre és a jövőre nézve.
A város többi középiskolája is sztrájkol.
A helyzet már így is méltatlan.
Tanárhiány van, és túlzsúfolt osztályok.
És most arra kényszerítenének, hogy osztályokat vonjunk össze.
Ha ezt most hagyjuk, az a vég kezdete.
A gyerekek többségét átviszik majd magániskolába,
ami nagyjából az állami oktatás végét jelenti.
Most muszáj összefognunk. Szülőknek és tanároknak.
Egy végzős diák édesapja vagyok.
Hogy fognak így felkészülni a záróvizsgára?
Vagy ez a szülőkre marad?
Nézzék, ha lesz is egy minimális lemaradás, hamar be fogják hozni.
Addig is lesznek online órák és feladatok.
Matekból így is kimaradt egy hónap, mire lett helyettesítő tanár.
Ha a vizsgán felkészületlenek lesznek, a gyerekek isszák meg a levét.
A jó gimnáziumok csak a jegyeket nézik, nem fogja érdekelni őket a szolidaritás.
Igen, Cristophe-nak igaza van.
A karantén alatt láttuk, hogy megy az online oktatás, köszönjük!
Igen! És mi van, ha nem tudunk otthon maradni a gyerekkel?
Az iskola a törvény értelmében nyitva lesz.
Biztosítjuk a felügyeletet, de korlátozott létszámra,
úgyhogy azt kérem, hogy amennyiben lehetséges,
oldják meg a gyermek otthon maradását.
Jó napot! Virginie Thévenot, az új matematikatanár vagyok.
És ha szeretnék, én biztosítom a felügyeletüket.
Ez hiányzott. Egy okoskodó sztrájktörő.
Az anyaggal is haladna?
Ezt nem tudom, mert eltérő szinten vannak a gyerekek,
de szívesen segítek majd nekik.
Jó, tudjuk, ez miről szól... Napközi. Gyerekmegőrzés.
Alkoholista. A fia is. Még ő beszél.
Legutóbb a fiam az ügyeleten kötött ki.
Úgyhogy mi köszönjük, nem. Majd megoldjuk.
Virginie! Nagyon megszívatod magad.
- Nem. - Hidd el! Én mondom. De.
Hidd el!
- Fáradjanak be! - Jó napot!
- Jó napot!
- Jó napot! Jó napot! - Köszönöm, hogy itt vagytok.
Jó, heten vannak, ezt megoldjuk.
Jó napot!
- Jó napot! Gyertek! - Jó napot!
- Jó reggelt, szia!
- Jó napot, tanár úr! - Jó napot!
Szia, Bintou!
Hét gyerekkel csak elboldogulnak.
Igen, én is épp ezt mondtam.
- Tanárnő! - Tessék?
Mit veszünk? Átismételjük a nevezetes azonosságokat?
Figyeljetek, nem tartok matekórát, se más órát. És a tanár úr sem.
Mert nem egy szinten vagytok.
Viszont mivel kevesen vagytok,
csinálhatnánk olyat, amire máskor nincs alkalom.
Hogy azt csináltok, ami jólesik.
Tanárnő, de akkor most mit csináljunk?
Semmit, vagyis amit akartok.
Várj!
A lényeg, hogy azt csináltok, amit akartok.
Lehet olvasni, rajzolni, beszélgetni.
Játszhattok, sportolhattok.
- Azért tanítási idő van... - Igen, de nem.
Nem! Ez a lényeg.
Csináljunk úgy, mintha a tietek lenne az iskola!
Várj, te most ámokfutsz. Mint a "Sebhelyesarcú”-ban.
Azaz. Filmet is nézhetünk.
Segítséget kérhettek a tanár úrtól, vagy tőlem.
A többi rajtatok áll.
Az viszont fontos, hogy engedély nélkül nem mehettek el,
nap végén névsorolvasás lesz.
Csak elleszünk, mint a közösségi házban?
Én például fogok tervezni egy kis fűszerkertet az udvarra.
Úgysem kertészkedtem még.
Valaki segít nekem?
- Mobilozhatunk? - Persze!
- Ne, azt azért... Vagy? - De, ha mobilozni akarsz, rajta!
Nyugi!
FŰSZERKERT
EGY ISKOLAIGAZGATÓ EMLÉKIRATAI
1982-BEN A TANÉVKEZDÉS...
- Viszlát! - Viszlát!
Te holnap is jössz?
Nekem muszáj. És te?
Semmi értelme. Nem hiszem.
Ne félj, holnapra kitalálok valamit. Ez így nem állapot.
- De miért? - Hisz látod!
Nem tudom, mit vártál, de ez csődöt mondott.
De nem a te hibád, ebben nincs tapasztalatod.
Ha nem adsz nekik kereteket, semmit nem csinálnak. Kamaszok.
Talán holnapra kitalálnak valamit.
Lehet.
- Megiszunk valamit? - De miért?
Hát csak úgy, mert miért ne?
Értem, most nem, talán majd máskor.
De... köszönöm!
Most megyek. Szép estét!
Neked is.
Figyelj, összeírtam, ebből választhatnánk.
- Elnézést, tanárnő! - Igen?
Ki szabad menni kosarazni?
Igen, igen, amit akartok.
Vele megy valaki?
- Oscar? - Én nem kosarazok.
Rendben. És mit szeretsz csinálni?
Nem tudom, semmit.
Ja, de, sztalkolni.
Tessék? Mármint hogy mibe tankolsz?
Sztalkol, mások után turkál a neten.
Igen. Ezt sem tudja?
Például magáról egy csomó mindent találtam.
Tudom, hogy a legjobb egyetemre járt.
Szóval nagy lángész.
- Muti már! - Nézd!
Mit csinálsz? Mit akarsz ezzel?
Hát, nem tudom.
Ez érdekel. Nem szabad?
De igen, ha csak ez érdekel, tessék, sztalkolj!
- Szabad, nem? - Igen, igen, sztalkolj, ha akarsz.
Tessék csak!
Figyeld!
Nem tudom, hol van a kosárlabda.
Tövig nyomtam a gázt, de frankón, hogy kiakadt a kilométeróra!
Csá, mi a helyzet? Mizu? Minden oké?
Ez miért bal kézzel kezel le velünk? Hol van a tisztelet?
Na, mi volt a sztori?
Mizu?
Ja, ledőlt a fal, ott előttem.
- Én meg fékezek, mint állat. - Ja, ja.
Mögöttem az autós csávó ideges lett, már szállt volna ki a kocsiból.
Egy háromajtós szekrény, összeszartam magam, gec.
Srácok, ezt nézzétek meg!
- Miért akar ez benyalni nekünk? - Gyertek, nézzétek!
Tök üres az udvar! Nézd már meg!
Ez de durva!
- Nézd! - Ne szólj már a csajomhoz!
- Ne mutogassál neki! - Figyeld már!
- Nyomunk egy kosarat gyorsan? - Muti!
- Benne vagytok? - Nem vagyok nagy kosaras.
Te inkább nagy zabás vagy. Ahhoz értesz, mi?
Elnézést, valaki tudja, mi ez?
Nem?
- Igen? - Ez pandan.
Pandan? Az mire jó?
Az egy fűszernövény. Ízesíteni lehet vele.
Biztos?
Igen, csomó van nagymamám kertjében.
Kertészkedik? Hát ez remek!
- Ismersz más fűszernövényeket is? - Nem.
Ahogy azt egy korábbi Insta-sztorimban bemutattam...
- Te csak ilyet nézel? - Mit?
Ilyen sminkvideókat.
Mi bajod? Zavar?
Nem, csak nyugodtan.
Legalább megerőltetem magam,
és mindennap sminkelek erre a lepra helyre.
Nem tetszik a terem?
Még jó, lehoz az életről egy ilyen dzsuva hely.
- Jó... - Tanárnő!
Hazamehetek ebédelni?
Tegnap nem bírtam megenni azt a fura menzás kaját.
Ja, még normális kaja sincs.
Nem főzne valamit?
Ha csak ennyien vagyunk, akár főzhetnék tésztát.
- Üres tésztát? - Szósz nélkül?
Ejnye, királykisasszony! Mekis menü nem kéne?
- Inkább KFC. - Főzhetnénk carbonárát.
Disznóhús nélkül. Bresaolával, szárított marhasonkával.
Hát, ha tudsz egy ilyen receptet.
Jól hangzik, ugye?
- Igen. - Igen!
Mehetünk.
Láttam, hogy matekoztál. Érdekel a matek?
- Igen. - Melyik része?
Nem tudom, de apukám szerint kell, ha orvos szeretnék lenni.
- Annak készülsz? - Igen.
- Apukád is az? - Igen. Anyukám is.
Megjöttünk.
- Hát ez hatalmas! - Menj csak be!
Van ras-el-hanout.
Mindkét fajta.
De én nem értek hozzá, rád bízom.
Igen, minden rendben, alig egy tucat diák van bent.
Elvállalta a matematika- és a...
technikatanár.
A szülők egyelőre nem tiltakoznak. Nyugalom van.
Persze, úgyis mindenről tájékoztatom.
Viszonthallásra!
Itt vagyok, csíra! Passzold ide!
Mehet egy gyors meccs?
Én veled és Malikával vagyok.
- Én nem tudok kosarazni. - Passzold már ide!
Mi csak ketten vagyunk.
- Ez így unalmas lesz. - Gyere, dagi, állj be!
Jó leszel hátvédnek.
Tejszín nem kell?
Nem, azt csak a franciák tesznek bele.
Eredetileg csak egy kis főzővizet sűrítenek be tojással.
- Te nagyon értesz a főzéshez. - Imádok!
Virginie!
Vigyázz, mi felelünk, ha baleset történik.
- Jó, tudom. Figyelek. - Egy jatagán van a kezében.
Azért csúnya dolog, hogy embriót eszünk.
Ez hülyeség, a bolti tojás nem embrió.
Ebből nem lenne csibe.
- Honnan tudod? - Tudnánk róla.
Szerintem meg igen.
- Tanár úr! - Igen?
Maga szerint ezek a tojások kikelnének?
Nem, nem hiszem. Szerintem nem...
- Látod? - Biztasd!
De ki lehet próbálni. Ez egy kísérlet lenne.
Mindegy. Én megpróbálok kikelteni pár tojást. Meglátjuk.
Hé! Miért ne költhetné ki, ha akarja? Mi bajotok van?
José! Nyugodtan legyél kotlós!
Jó étvágyat! Te meg mit csinálsz?
Ez rohadt finom, maga főzte?
Nem, Emilie.
Emilie? Te tudsz főzni, nyalimadár?
Igen, miért?
Elmondanád, Kevin, hogy függ össze a nyalizás és a főzés?
- Hallod, hogy beszólt neked? - Tiszta olyan a szád!
Bintou, mutass neki egy oktatóvideót, hogy hogy kell enni!
Te meg kérdezd meg anyádtól, hogy kell normálisan kinézni!
Ő szegény úgysem sokat lát.
- Miért, mit csinál? - Éjszakás nővér.
Jó, hogy Kevin és Malika is itt van.
Enzo meg meglepetésvendég!
- Igen? - Negyedikben láttam legutóbb.
Azóta megnősült, gyerekei vannak. A fiadért jöttél? Ki az?
- A kis Kevin. - Kevin, menj apucihoz!
De mindennap látni fogsz, ha kosarazhatunk, meg ilyenek.
- Magázol. "Látni fog.” - Bocs, látni fog! Bocsi!
Szívesen látunk!
Rendezzünk már egy kosárbajnokságot, amíg szünet van!
- Tőlem! Csináljuk! - Hahó! Nem szünet van. Hanem sztrájk.
- Azért ez nem mindegy. - Jól van, a bajnokság jó ötlet.
- Tiétek a suli, használjátok ki! - Benne vagyok.
Ha bármit szabad, behozom a Playstationt.
- Azt azért ne. - Miért ne? Ha ezt akarod.
Elszabadulnak a dolgok a suliban.
Ha szabadjára enged minket, az durva lesz.
- Kevin, vegyél vissza! - Mennyire durva?
Van egy játék, a Nagy Ő.
Én lennék a Nagy Ő, és mindenki megpróbálna elcsábítani.
Aztán a győztessel... Jujujj, mi lenne itt!
- Nézd, milyen lelkes! - Tanárnő is játszhatna.
Azta!
Ez a gyerek nem normális, most komolyan.
- Hát elég macsó ötlet. - Na, te már ki is estél.
Ne már, pedig reméltem, hogy összejövünk.
Ja, azt sejtettem.
Te folyton provokálsz.
Ja, hát én ilyen vagyok.
Ez is egy képesség. Sok politikus megirigyelné tőled.
- Az menő! - Ne már, basszus, lemerült ez a szar!
Azta, X30-asod van?
- És tanár úr nem mondta el neki? - Hogy?
Ez feltöltődik, ha a melledhez dörzsölöd!
Kopj már le!
- Komoly! - Te jól vagy?
Mondom, hogy hallottam. Ez valami új, elektromágnes, kisfaszom technológia.
Próbáld ki!
- Várjunk! - Nem kell mindent megtenni, amit mond.
Öcsém, ez melegszik! Esküszöm!
- Ez durva! - Te hülye vagy?
- A súrlódástól nyilván felmelegszik. - De miért?
Vajon miért dörzsölöd össze a kezed, ha fázol?
- Nem vágom. - És te honnan tudod?
Passz, csak úgy érdekel. Nézem a TedX-et.
- Az mi a csöcs? - A TedX? Online konferenciák.
Azt nézed, hogy a kézdörzsölésről dumálnak?
Ez a csaj se normális...
Nektek nincs agyatok? Mit röhögtök?
Miért vannak a háborúk? Az energiáért.
Talán érdemes tudni róla!
Jaj, bocsáss meg, agymenő! Várnak a NASA-nál!
Vicces vagy. Tudod, ki volt Nicola Tesla?
Dehogy, nem tudod!
- "Nem tudod.” - Autógyáros?
- Az egy autó, nem? - Az csak róla kapta a nevét.
Ő egy faszi volt 1900-ikszben, aki feltalálta az ingyen energiát.
Csakhogy ez betett volna az olajvállalatoknak.
Ha nem hozzájuk dől a pénz. Tudjátok, mit csináltak?
- Megölték a szemetek! - Kinyírták?
Vagyis hivatalosan meghalt, egyedül egy hotelszobában.
De meg lehetne építeni a motorját. A neten fent vannak a tervek.
Csak ugye a tudósok be vannak szarva.
- De szerinted megvalósítható? - Ja, gondolom.
- Nem próbálod meg? - Mi? Baromság.
- De miért baromság? - Maradjál már!
Játszod az eszed, minket meg suttyónak tartasz?
De nagyra vagy!
Ja, csak mert elolvastál egy Wiki-szócikket.
- Elég már! - A Wikipedia hasznos.
Te mit olvasol?
Semmit, miért? Minek? Jól elvagyok!
És ez lesz az életed? Hogy "elvagy”?
Mit tudom én... Ráérek.
Amúgy most miért nyomaszt ezzel? Nem azt csinálunk, amit akarunk?
De.
De belőled rosszindulatot érzek.
De miért? Mert nem nyalom be magam? Ennyit a nagy szabadságról!
- Hé! - Aha.
Te 13 évesen mindent tudsz. Akkor inkább ne gyere!
Csak azért, hogy elrontsd a hangulatot. Menj haza, és ott nyomkodd a telefonod!
Inkább megölöm magam, hogy nosztalgiázhasson.
- Mit mondtál? - Hé! Hé!
- Mit mondtál? Ismételd el! - Engedjen el! Megőrült!
- Mit művelsz? - Basszus!
- Mi folyik itt? - Ülj le gyorsan!
Tanárnő?
- Gond van? - Nem, nincsen.
Tudnom kell, ha bármi ...
- Ez a menzás ebéd? - Nem.
Mivel ilyen kicsi a létszám, gondoltam, főzhetünk magunknak.
- Megkóstolja, igazgató úr? - Ilyet nem lehet csinálni!
Vannak előírások. Mi van, ha kapunk egy ellenőrzést?
Gondolom, nem keresi magának a bajt! Ugye?
Ha nem tetszik nekik, amit kapnak, lehet hozni.
Ily módon a szülőké a felelősség.
- Érti? - Igen.
Na jó, húzzunk!
Sziasztok!
- Jól vagy? - Igen.
Pszt, jönnek!
Sír.
Tudjátok, Oscar miért mondta, amit mondott?
Mert ahol korábban tanítottam, egy diák öngyilkos lett.
Spec matos osztály volt, ahol nagyon kemény versenyszellem van.
Azért tette, mert szenvedett.
Mert ő nem erre való volt.
És szégyellte magát.
Mert a szülei és a tanárai elvártak tőle valamit...
Amire nem volt alkalmas.
Én semmire nem foglak kényszeríteni titeket.
Tényleg.
Oscarnak igaza volt, amikor felhúzta magát.
Bejöhetsz húzni a szád és mobilozni is, akár.
Nem ismerem az életedet.
Nem az én dolgom ítélkezni.
Semmi nem jogosít fel rá.
- Jó napot! - Jó napot!
ÖNGYILKOS LETT AZ ELIT EGYETEM NULLADIK ÉVES DIÁKJA
A VERSENYISTÁLLÓKBAN A DIÁKOKRA NEHEZEDŐ NYOMÁS ÖNGYILKOSSÁGHOZ IS VEZETHET
- Tanár úr! - Malika!
Megnéztem a teslás videót, és szerintem nem menne.
Amúgy is már megcsinálták volna, ha lehetne.
Viszont van egy ötletem az ingyen áramra.
- Igen? - Kinevet?
Nem, dehogyis, hallgatlak.
Szóval mi, a tanulók, mire felmegyünk a lépcsőn,
- kidöglünk, mert energiánkba kerül. - Igen.
Képzeljük el, ha ezt az energiát elraktároznánk!
És hasznosítanánk!
- Értem. Te egy zseni vagy. - Most gúnyolódik.
Azt mondtam, zseni vagy. Komolyan, ez egy szuper ötlet.
Akinek ilyen eszébe jut, még sokra viheti.
Mondom a lényeget. A seggeddel védekezel, így!
Így nem tudják elvenni a labdát.
Használd ki azt a nagy seggedet!
Pfuj, mi ez már, öcsém, gáztámadás?
Nem tehetek róla, a carbonara miatt van.
Amúgy is elegem van.
Na, gyere már! Mit hittél, hogy egyből szupersztár leszel?
Ez nem így megy, én fél évig gyakoroltam.
De ez a leghatékonyabb védekezés.
Ha két méter harminc a csávó, akkor is tehetetlen.
Én mondom neked. Sokat kosarazol?
- Nem nagyon. - Nem? Nincs tesód vagy haverod?
Egyke vagyok. És most költöztünk.
Passzold ide!
Igazgató úr, játszik velünk?
Nem, köszönöm!
De senki nincs veletek?
De, itt vagyok!
Kézműveskedni fogunk!
Akkor összerakjuk a PlayStationt?
- Persze! - Persze, király!
Akkor menjünk!
Fordul! Forduljatok! Fordulj! Fordulj!
Így?
Hé! Jól néz ki.
Azta! Ez tényleg jó lett.
Látjátok, ha valamit élvezünk, rohan az idő.
Van ennek egy tudományos neve. Ez a "flow”.
Gyerünk, védekezz, ahogy mutattam! Gyerünk!
Tanárnő, nem is ez a flow.
A flow az, ha van stílusod.
Akkor egyről beszélünk. A flow, az az áramlás.
Mikor a helyünkön vagyunk.
Mikor jó érzés, amiben vagyunk. Akár öltözködésben, akár munkában.
Az életünkben.
Ezt kell megtalálnunk.
Csináltam egy keltetőt. Vettem bio tojást.
- Bintou, a híres művésznő... - Ne videózz már!
Add ide!
Ezeket kéne megvenni hozzá.
Jó, már értem, mi ez.
Jó, megnézem, mennyibe kerül. Persze!
Örülnél, ha eljönne a nagymamád segíteni?
- Igen. - Igen?
Figyelj csak, ezt nézd!
Ebben nyolc darab van öt euróért.
- De, tanár úr, ez... - Ez nem az.
Nem pont az, tudom. De olcsó!
Ez tök jó lehet.
Mit csinálnak velük?
Nem tudom, hogy fogják tudni egész nap fegyelmezni őket.
Hát, tudja, gondoltam, lehetnének csoportfelelősök.
Mint az ifjúsági szolgálatnál.
A 11 éves kölykök?
Van, aki már 15.
Elvileg állampolgárokat nevelünk, demokráciára.
De momentán itt inkább diktatúrát látnak.
Maga nem élt meg igazi a diktatúrát.
- Ez igaz. - Jó reggelt!
És maga?
Castelli tanár úr!
- Jó reggelt! - Jól van?
Igen. Láttam az Instagram-posztot.
- Értem! - Hát itt vagyok.
Hát ez szuper!
- Örülünk! - Jöjjön!
- Menjünk! - Köszönöm!
Azt mondja, az időjárás elég rémes, nem a legjobb.
Hát azt tudjuk!
Szóval egyszerű dolgokat lehet ültetni, mondjuk retket.
- Salátát... - Cannabist lehet?
Micsoda?
Tudja, mit mondtál.
Joseph!
Hé! A nagymamád szív?
- Néha kicsit. - Térjünk vissza a...
- Kezdhetünk ültetni. - ...a retekre!
- Ez igen! Gangszta nagyi! - Köszönjük!
Köszönjük!
Na, lássuk! Locsold be előbb!
- Ez nem normális! Húzz már el! - Eksön van!
Chantal, rád hagyom addig a csoportot.
Miért kapcsoltad ki, te barom?
Hajrá, Rayane, adj neki!
Mi történik? Nyugi! Nyugi! Nyugi!
- Mi folyik itt? - A PlayStation miatt balhéznak.
Játszottam, erre kikapcsolta! Eskü, mint anyám!
Úgyse adod oda a kontrollert, csak te játszol!
Ebből elég volt! Miért nem együtt játszotok?
Mert vele nem lehet!
A FIFA egy szar! Én mást játszom!
Jó, tudjátok, mi lesz?
Eldöntjük egy játékkal. Rendben?
Ne már!
Az egyik lapon az áll, hogy "enyém”, a másikon, "közös”.
Jó. Mondom tovább. Kiválasztjátok az egyik lapot.
Ha egyik az "enyém”-et választja, másik a "közös”-t,
két órán át annál lesz, aki az "enyém”-et választotta.
Százhúsz percre. A másik meg így járt. Oké?
Ha mindkettő az "enyém”-re szavaz, senki nem kapja meg. Nuku.
Ha mindkettő a "közös”-re szavaz, mindenki játszhat 30 percet.
Rendben? Tessék, válasszatok!
- Hát erre kíváncsi leszek. - Izgi. Semmi értelme.
Ez átverés.
Úgyis mindkettő az "enyém”-et választja.
Oké. Paul, mutasd meg!
ENYÉM
Rayane!
ENYÉM
- Basszus! - Ezt megszívták!
- Nulla perc! - Senki nem playstationözhet!
- Miatta van! - Hé, higgadj már le, öcsém!
- Tanárnő, újrakezdhetnénk? - Vissza az üzlet?
Persze, hogy én válasszam a "közös”-t, és csak nála lehessen!
Na, most lesz érdekes. Másodszor!
Ha tíz kört játszanánk, hogy eldöntsük, kié a konzol a következő tíz napban,
mi lenne a legjobb stratégia?
Hát az "enyém”. Egyszer csak biztos bejön.
Na igen. Ha a másik feladja, és a "közös”-t választja.
De addig hány nap telik el úgy, hogy senki nem játszhat?
Igazából az számít, hogy összesen mennyit játszol, nem?
- De. - Végül is, ja.
Ez egy matematikust is érdekelt.
Gépekkel tesztelte, és minden stratégiát kipróbált.
És a nyerő az volt, amit win-winnek hívunk.
Ha mindig a "közös”-sel kezded.
Ha a másik "enyém”-mel, a következőben te is.
Ha a másik "közös”-sel, akkor annál maradsz. És így tovább.
Ne legyünk már naivak! Ha ő szívat, én is szívatom.
Nem érdemes haragot tartani. Megéri osztozkodni.
Nem rendességből. Ez matek. Ez a játékelmélet.
De akkor most végül is ki játszhat?
Tompa vagy? Felváltva!
Késtél, Malika. Lekésted a csoportfelelős-választást.
Szarok rá.
Oké. Ezzel együtt te vagy a technikaterem-felelős.
Szuper! Otthon nem sikerült összerakni az aksit.
Te most ezért vagy ideges?
Hé, ez nem egy laza kis egynapos játék.
- Nem lehet sitty-sutty összedobni. - Akkor segítsen!
A neten néztem videókat, de nem sikerült, és kiborultam.
Segítek neked.
- Hát te, Enzo? - Azt mondtad, szobafogságban vagy.
Csak suliba jöhetek. Mi bajod neked? És ahhoz ne nyúlj!
- Együtt legóztok itt? - Hé, hé, hé, ne nyúlj hozzá!
Műsorozni ne gyere be! Vagy csinálj valamit, vagy menj el, rendben?
Nyugi már, csak kosarazni jöttem a haverjaimmal, és bejöttem köszönni.
Oké. Az megvolt.
Vagy inkább, hogy körbepisild, ami a tiéd!
Mit képzelsz, kivel beszélsz te? Azt hiszed, a seggedből húztál elő?
- Hé! Vegyél vissza! - Ne, hagyja csak, tanár úr!
És te? Te kivel beszélsz? Azt hiszed, a kiskutyád vagyok?
Akit magaddal rángathatsz, mikor a haverjaiddal lógsz?
Nekem ez így nem jön be! Vedd úgy, hogy közöd nincs hozzám, oké?
Ennyi volt. Keress egy másik utánfutót, és légyszi hagyj békén!
- Te most akkor kidobsz engem? - Igen! Vége!
De nekem aztán ne sírjál! Nekem ne sírjál!
- Gyerünk, passzold nekem! - Menj már, hájpacni, mit bénázol?
- Csókold meg a seggem! - Húzzál már, hájpacni!
Jól vagy? Mit csinálsz? Hagyjad már! Agyadnál vagy?
Ki ő neked? Miért hagyjam?
- A kisöcsém. - Milyen kisöcséd?
Mi van, mit teszed az agyad? Te kivel vagy?
Miről beszélsz? Senkivel nem vagyok.
Ja, azt hiszed, nem látom az Instán a csicska "Jean Zay Team”-eteket?
Mi bajod, teljesen begőzöltél?
Csak az egyik kicsi rakta ki Instán poénból.
Poénból? Tessék, egy poén!
- Húzzunk a vérbe! - Te hülye vagy!
Mindent szétbaszunk!
Jól vagy?
- Nesze! - Mit műveltek?
- Elég! - Bekaphatod, köcsög igazgató!
Ezek hülyék.
Dekoráljuk ki!
Mit műveltek? Mit csináltok itt?
Maradjál már, öcsém, normális vagy? Húzzál már!
Mi folyik itt? Mi ütött belétek?
Na, húzzunk! Húzzunk már!
Tűnés innen!
- Anyám! Igazgató úr, jól van? - Jól vagyok.
Köszönöm, Kevin! Feljelentem a huligánokat!
Mi történt itt?
Jöjjön velem!
Megmagyarázná, mi volt ez a botrány?
Anarchia van, agyrém! Rám támadt egy fiú!
- Sajnálom! - Csak szélsőségeket ismer?
Féltem, hogy túl szigorú, erre grundot csinál az iskolából!
Majd füvezni is fognak itt?
Az iskola tanulásra van!
Önként bejönnek, ez nem jó dolog?
Persze hogy bejönnek, ha csak úgy lébecolhatnak.
Szabadságot kaptak. Azt csinálhatják, ami érdekli őket.
És tudja, mit?
Most végre úgy érzem, értelmes munkát végzek.
Nem lébecolnak!
Több hasznos dolgot tanultak, mint három tanév alatt.
Castelli, mit gondol?
Maga itt a legbölcsebb.
Ma reggel egy lány arra kért, ajánljak egy könyvet.
Könnybe lábadt a szemem. Huszonöt éve nem történt velem ilyen.
Igen, ez nagyon szép dolog,
de erre valók a klubok meg a különórák.
Itt elvileg van egy tanterv.
A többiek online tanulnak, és haladnak a tananyaggal.
Úgyhogy sajnálom, de holnaptól kezdve vége a játéknak,
a tanterv szerint kell haladni tovább.
Nem látja, hogy nincs semmilyen tanterv?
Nem működik!
Beszippantják őket az influenszerek, az álhírek, a klímaszorongás.
Mi meg a székhez szegezzük őket,
és próbáljuk a fejükbe tölteni a lexikális tudást. Ez abszurd!
Mit tehetnénk? Vagy maradjanak analfabéták?
Azt hiszem, Malika ötlete nagy dobás, megnézhetnék.
Szóval, ha rálépek, a lap lenyomja a rugókat,
és deformálódik a piezokristály. Így feszültség jön létre.
Magic Stepsnek neveztem el.
Ez a lépcső a lépésből nyer energiát.
Ha a feszültségmérő megmozdul, és kigyullad a lámpa, akkor működik.
- Gratulálok! - Mondtam, hogy ez nagy dobás.
Malika, ez lenyűgöző! Zseniális vagy!
Igaz?
De ez a lap túl törékeny.
De ha hatékonyabb lesz, és masszívabb,
akár az egész suli világítását biztosíthatná.
Őrület! Nem?
Igen, igen, ez... ez remek.
JELENTKEZÉS A FELTALÁLÓK ORSZÁGOS VERSENYÉRE
FIATAL FRANCIA FELTALÁLOK (25 ÉVEN ALULIAK)
NÉV: MALIKA ABERKAM TALÁLMÁNY: MAGIC STEPS
INNOVÁCIÓ 2022 JELENTKEZÉS JÓVÁHAGYVA
Május 15-e. Ott leszel, Malika!
- Menjünk már vele Párizsba! - Tényleg, jó ötlet!
Zsírkirály, ki ér rá?
- És ki fizeti? - Mit?
- Az utazást. - Legfeljebb lógunk a buszon.
Nem, nem, nem... És a prototípust is be kell fejezni.
- Arra is kell pénz. - Mennyi kéne?
Hát, legalább 200 euró.
- Igen. - Hogy tényleg korrekt legyen.
Akkor 300-ban benne van az anyag és az út.
Megkérdezem az igazgatót, mehet-e az iskolai alapból,
ha pedig nem, megelőlegezem.
- De vastag valaki! - Köszönjük, tanárnő!
Megyünk Párizsba!
- Nekem egy új teló is kéne. - Persze.
Király vagy, Malika!
Nagy vagy! Éljen Malika!
Zseni vagy!
- Malika! - Malika!
- Hűha, gyönyörű ám a tortád! - Köszönöm!
Egy, két, há', négy...
Megígértem a szülőknek, hogy kilencre otthon lesznek.
Persze, ne aggódjon!
Mindjárt jövök.
- Nem táncolsz? - Nem nagyon szeretek.
- Miért ragaszkodsz így a frizkódhoz? - Hát, csak mert...
Ez elég intim, nem nagyon beszélnék róla.
Akkor hagyjuk!
Hát, elmondom, de köztünk marad!
Jó, nyugi!
Régebben apám fejborotválással büntetett.
Aztán egyszer az öcsémmel is megcsinálta, és bekattantam.
Kiraktam otthonról.
És onnantól kezdve a hajamra kényes vagyok.
- Ez olyan fóbiaféle. - Értem már.
Őt azóta sem láttad?
Nem. Soha. Nem is akarom.
- Anyáddal megvagy? - Ja, megvagyok.
Megteszi értünk, amit tud.
Oké.
Húha, ezután kinek van kedve a sulihoz?
Amúgy te szeretted a sulit?
Én? Imádtam! Az ágyam fölött volt a képe.
Viccelek. Én renitens kissrác voltam.
Szerencsémre ott volt a mentorom az ifjúsági centrumunkban.
Ő mentett meg.
- Igen? - Igen. Houriának hívták.
Azt mondta nekem: "Na ide figyelj! Rád lesznek bízva ezek a kölykök!”
Mondom, "Mi van?” Nem értettem.
Ott kezdődött.
Kiderült, imádok kamaszokkal foglalkozni, így lettem tanár.
- Értem. - Veled hogy volt?
Én az óvodától kezdve eminens voltam.
- Aha. - Sőt, bölcsitől.
Mindenki emberkét firkált, én meg építészeti terveket.
Imádtam a matekot, de tényleg.
Vitt előre a lendület, hamarabb érettségiztem,
elvégeztem a Sorbonne-t,
és szerettem volna továbbadni a tudást, ezért lettem tanár.
Le a kalappal!
- Köszönöm! - De tényleg.
Viszont az az idézet...
- A halról, amelyiknek fára kell mászni... - Aha.
Az nem Einsteintől van.
- Mi? - Nem.
- Utánanéztem, nem Einstein. - Ne már!
- De, eskü! - Hanem?
- Ez Goldman.
- Mi? - Jean-Jacques Gondman.
- De az idézet kitől van? - Nem tudom, de nem Einsteintől.
Jó, te csak szívatsz!
Hé! Te ilyeneket ismersz?
Anyukám kedvenc száma. Tanár úr ismeri?
Még jó, hogy! Milyen kérdés!
- Akkor énekelje el! - Persze. Énekelsz velem?
- Nem, én nem tudok... - De, de, együtt.
Ha szorít is az idő
- Hajrá, tanár úr! - Ha talán nem sok, amit kapok...
Ha a rám kiszabott évek
Tanár úr! Tanár úr!
Csupán percek és napok
Ha gúzsba kötnek is
Ha falakat kell ledöntenem
Úgy, hogy a kürtömbe fújok
Vagy egy halk szót súgok
Valóra váltom az álmom
Megélem az álmom
Valóra váltom az álmom
Beteljesítem az álmom
Valóra váltom az álmom Megélem az álmom
Valóra váltom az álmom
SZÉLENERGIA
A diákok úgy döntöttek,
hogy választanak egy vezetőt az egyes műhelyeknek.
Amint látják, ott egy kis fűszerkert alakul.
Ezt együtt alakítottuk ki.
Aztán ott hátul kosárlabdáznak.
Bajnokságot szerveznek.
Itt is egymást segítik.
És íme az osztályterem.
Ezt ők maguk rendezték be és dekorálták ki.
Ne már!
- Megnézem... - Mint valami játszóház.
Nem. Csúszdák nincsenek. Sajnos.
Menjünk!
Aztán itt a könyvtár, Monsieur Castelli birodalma.
Azt kérném, hogy itt legyenek csendesen,
hogy ne zavarjuk az elmélyült munkában.
...az áramtermeléshez és a készülék védelméhez szükséges.
A rotor mozgása egy tengelyt forgat, amely egy generátort hajt.
Úgy működik, mint egy kerékpárdinamó.
A találmányán dolgozik. Most készíti a prototípust.
Bocsánat, Malika!
Hagyjuk is, majd kint elmondom.
Akkor menjünk is!
Ez lenne a konyha. Itt a diákok főznek, nagyon ügyesen.
Mi a helyzet?
- Alakul? - Apu?
Ha konyhalánynak használnak, inkább otthon tartalak a sztrájk alatt.
Nem konyhalány. Molekuláris szakács. Ugye, Emilie?
- Nem olyan tréfás. - Nem tréfa.
Kísérletezik.
És ő mit csinál?
Tojást keltet.
Úgy látom, semmilyen előírást nem tartanak be.
Jogilag ez rendben van?
Igen, jogom van kísérletezni. Szerintem ez fontos.
Azóta Malika örömmel jön iskolába.
Elnézést! Elnézést!
Egy jó hírt jelenthetek be.
Én is most kaptam. A sztrájk véget ért!
A kormány engedett a főbb pontokban, holnaptól van tanítás.
- Na, hála istennek! - Nézzék meg! Gyorsan!
Hű, azta!
Elnézést!
Gyere ide! Gyere!
Te leszel Mbappé!
Tessék a helyükre rakni a padokat!
- De gyorsan! - Hú, egy kanapé!
- De menő! - Azt a kurva!
Tanár úr, tarthatnánk egy ilyen laza órát!
Elég legyen!
A játszóház nem itt van!
Ha egyesek azt hiszik is!
Figyeld, van Monopoly!
Ezt a társast ismerem.
A lépést, ami függőleges mozgás, rotációvá kell alakítani.
Te, Malika...
Csakhogy ehhez azt hiszem, hogy kéne egy hajtókar.
De beleszerkeszteni a hajtókart, azt nem tudom, hogy fogom.
Malika!
Fogasléc!
- Malika! - Igen?
Csakhogy át kell adni a termet.
Nem tudok kimenni, most nem lehet, mindjárt kész.
Ne viccelj, át kell adnod, nekem itt órám lesz a hatodikosokkal.
- És neked is órád lesz. - Ez most komoly?
Maga most elküld? Most?
Pont maga? A verseny előtt?
Mert órám lesz, Malika. Mit csináljak?
Ugyanis én tanár vagyok.
Nem mehet úgy minden tovább, mint a sztrájk alatt.
De nem baj, majd holnap visszajössz. Hétkor kinyitom neked a termet.
Na, gyere, szedd össze a cuccot! Siessünk! Gyere!
Életveszélyes vagy. Olyan dolgokba viszel bele, hogy...
Tehát ne feledjük, az energia nem vész el, csak...
- Átalakul! - Így van.
Rendben. Akkor lássuk a szacharóz hidrolízis egyenletét,
C12H22O11, ez a szacharóz.
Plusz H2O, azaz víz, amiből lesz C6H12O6,
vagyis glükóz, és még...
A szacharózt melegítve karamellt kapunk?
Kedves kisasszony, jelentkezzen, ha kérdése van! Köszönöm!
Akkor ez a karamell egyenlete?
Mennyi idő kell, hogy folyékony legyen?
Ha folyton félbeszakítanak, nem fogom tudni leadni a tananyagot.
Idén már elég időt vesztettünk, nem gondolják?
Nem érzem a flow-t, tanár úr. Ez a gondom.
Látom, hogy a sztrájk nem minden tanuló magaviseletére volt áldásos hatással.
Folytathatjuk?
Tehát, ha azt akarjuk, hogy a reagensben ugyanannyi atom legyen,
mint a vizsgált anyagban, mi lesz az együttható?
- Kettő! - Kettő. Köszönöm!
Emilie, milyen órád lesz?
- Matek. - Elkéstél!
- És ez mi? - A tanárnőnek viszem.
Ezt hogy gondoltad?
Ez nem óvoda, nem szoktunk sütit vinni a tanárnak! Add ide!
- Hagyja, törékeny! - Na, ebből elég volt!
Gyere velem! Beszélek vele!
Tudni minden hülye tudhat, a cél a megértés.
Vagyis ti kutatók vagytok.
Nincsenek válaszaim, tőletek várom őket, értitek? Igen?
Itt jön Emilie, szembetalálkoztunk, írja be a késést!
Aha. Köszönöm! Ülj csak le, most kezdtük.
Ho-ho-hó, azt add csak ide!
- Nem, Virginie-nek hoztam. - Thévenot tanárnő!
- És mondtam már, ez itt nem óvoda. - Mit hoztál?
A szacharóz hidrolíziséről tanultunk,
és megértettem, hogy marad folyékony a karamell.
Ez zseniális! És jó lett?
- Nem kóstoljuk meg? - Dehogynem! Ugye?
- Na, csend legyen! - De hát ez Emilie projektje!
Hogy a "projektje”? Ez már tényleg agyrém.
Szerintem nagyszerű. Kutatómunkát végzett.
Kombinált, kísérletezett, korrigált. Így tanul az ember.
- Kér egyet? - Cukros vagyok.
Jó, akkor osszuk el!
- Igen? - Monsieur Laverne?
Igen?
Csak szólok, hogy ez nem mehet így tovább.
Mi a probléma, túlterhelt?
Egyáltalán nem, ha hagyják, hogy tegyem, ami dolgom.
Én volnék itt a nevelési igazgatóhelyettes,
de úgy nagyon nehéz, ha a tanárok aláássák a tekintélyemet!
- Egy bizonyos? - Hát persze!
Kioktatott, és még meg is tapsolták érte! Mi jöhet ezután?
Ne aggódjon, majd lecsillapodik, beszélek vele.
Kicsit elszaladt vele a ló a sztrájk óta.
Az Aberkam lány meg ma sem jött be.
Csak az órákon kívül jár be.
Igen? Ezt miért nem mondta?
- Most mondom! - Adja meg a számát!
06-24-06-58-35.
Laverne igazgató vagyok. Mi történt, Malika, hol van?
- Itt bent? - Itt nincs. Két napja nem volt órán.
Értem, értem, de órákra is kell járni. Jönnek az év végi vizsgák.
Megbeszélem vele.
A projektjén dolgozik.
Hát ez... Mindegyik a "projekttel” jön, mi folyik itt?
Ez itt egy iskola, nem a "Ki mit tud?”, a rohadt életbe!
Már bocsánat, de én sem barkácsolgatok!
Na jó, tényleg mögém kell állnia! Legyen szíves!
Igen, igaza van.
- Rendet csinálok. - Na azért!
- Menjünk! - Tikkasztó...
- Jó napot! - Jó napot!
Tessék összepakolni, és bemenni az órára!
Hű de kemény! Nem lehet, még nincs kész, majd holnap.
Látom, nem érti! Ez egy tanintézmény! Be kell mennie, punktum!
- Ez nem normális! Jól van? - Elég volt, Malika!
Vagy bemegy most, vagy ha nem, két napra felfüggesztem!
Na, akkor legyen ez!
- Hogyhogy "legyen ez”? - Hát ez jó ötlet! Már itt sem vagyok.
Hétvégén nektek is sütök.
- Sziasztok! - Helló!
Miről volt szó?
Képzeld, Emilie kémiaórán rájött, hogyan javíthat a receptjén!
Olyan ügyes! Fantasztikus vagy!
Igen, ügyes.
Ügyesen késett az óráról, tiszteletlen az igazgatónővel,
szégyellheti magát.
- Mi? - Beszéltem Madame Vidallal.
Tudom, hogy viselkedsz. Ezt el sem hiszem.
- Anyádnak még nem mondtam el. - Mit hallok, Emilie?
De már el is döntöttem, iskolát váltunk. Várólistán vagyunk a Saint Charles-ban.
Jean-Pierre majd szól pár szót az érdekedben.
- Biztos jobb lesz? - Nem, de rosszabb nem lehet.
Felraktam érdekességeket a Classroomra.
Jövő órán átbeszéljük! Oké?
- Jó délutánt! - Magának is, tanárnő!
- Viszlát! - Jó délutánt!
- Viszontlátásra! - Szia!
Emilie! Beszélhetnénk két percet?
- Viszlát! - Szia!
- Jól vagy? - Jól.
Igen? Otthon ízlett a sütid?
Elmondtad, hogy fejlesztetted ki?
Igen.
És apukád büszke rád?
Ennyit a híres pedagógiájáról.
Egyáltalán nem hiszek a nagy alternatív módszerekben.
Én sem. Nem rendszerekben hiszek.
Csak, hogy egy gyerek lehet kíváncsi és boldog.
Én nem vagyok korlátolt. Én is a gyerekem javát akarom.
De úgy nem lehet beilleszkedni a társadalomba,
hogy azt tesszük, amihez kedvünk van.
- Nem értek egyet. - Nem nagyon érdekel.
- Christophe! - Miért? Engem ne oktasson ki!
Emilie nagyon szereti magát. Nem magával van bajunk.
Csak ismerjük a lányunkat,
és úgy érezzük, szüksége van a keretekre.
- Látták már főzni a lányukat? - Nincs értelme.
- Emilie... Igen, persze. - Látta az arcát?
Hogy hogy ragyog, ha sikerül valami? Egy újítás.
Szó sincs arról, hogy ne engednénk, hogy főzzön.
Nagy dolgokra lenne képes.
Az ő eszével és tehetségével nagyon sokra vihetné.
Ez egy 14 éves gyerek hobbija.
A "Mesterszakács” óta minden gyerek imád főzni,
nem erre fogjuk alapozni az életét.
Ez biztos?
Nézze, orvosnak fog tanulni, de ettől még főzőcskézhet.
Talán belátja, hogy fordítva nehezebb.
Úgyhogy köszönjük, viszlát, és sok sikert kívánunk!
- Viszlát! - Viszlát!
Igazgató úr! Feltétlen beszélnie kell Emilie szüleivel!
- Meg sem hallgatják, ki akarják íratni. - Tudom, most jártak itt.
Kinek képzeli magát? Jóistennek?
Úgy gondolja, joga van dönteni egy kamasz jövőjéről a szülei helyett?
Úgy érzem, a kis kísérlete egészen elvette a realitásérzékét.
Nem érti? Meg sem hallgatják! A kislány boldogtalan! Ebből baj lehet!
Mindent összezagyvál. És mindent túlságosan a szívére vesz.
Tudom, hogy közel került a diákokhoz a sztrájk alatt.
És azt is, hogy ez sokat jelent magának azután, amin keresztülment.
De az élet megy tovább.
Nem vonódhat be ennyire, minden diákkal, mert ki fog égni.
Úgyhogy vegyen vissza! Tartsa meg rendesen az órákat!
A befejezett melléknévi igenév sosem egyezik az alannyal,
ha az "avoir” a segédige.
Azonban egyezik a tárggyal,
ha az ige előtt áll.
Például: "J'ai perdu ma fille.” Elvesztettem a lányomat.
"Je l'ai perdue.” Elvesztettem őt.
Nehezen találom a szót Nehezen találom a flow-t
De mikor itt vagy, jól vagyok Ha látlak, Bintou
Csak azt érzem, "wow”
Azt érzem, wow...
Miket pofázok, nem hiszem el.
Malika, próbáld meg lenyomni a lapot!
Erősebben nyomd!
- Érdemes várnunk? - Igen, csak még bekötik.
Addig meg nincs világítás a folyosón! Én még ilyet nem láttam!
- Miért kell ilyeneket mondania? - Vagy úgy bármit?
- Amint be lesz kötve, lesz világítás. - Malika, siess!
Tíz perc késésben vagyunk az első óráról.
Malika, mondtam már, akkor jöjjön be, ha bejár az órákra!
Na, kérem, oszoljunk! Rajta! Gyerünk!
- Ne, ne, ne! - Várjon, igazgató úr!
Várjon, mindjárt kész, igazgató úr!
Vigyázat! Vigyázat!
Tanárnő, tanár úr, menjünk az irodámba!
- Óvatosan, hé! - Vigyázat!
Hé! Vigyázzatok!
- Vigyázat! - Vigyázz!
Óvatosan a lépcsőn!
Azt hittem, megértették. A kísérleteknek vége.
Most hogy lesz világítás? Mert az egész hálózatba belepiszkáltak.
Nem, meg fogom csinálni.
- Tiszta őrület. - Jövök, jövök.
Na, vége a cirkusznak!
Malikának a tanulásra kell figyelnie. Nyakunkon a vizsgák.
Igen, de a feltalálók versenyéig csak a találmányán kéne dolgoznia.
Nem megy a versenyre. Látták a próbavizsgák dátumát?
- Mi? - Nem.
Azt a kurva, ez működik!
- Nem semmi! - Hát ez óriási! Csapj bele!
Bravó, Malika! Gratulálok!
Gratulálok! Látja?
Nagyszerű, van világítás.
- Na, nem... - De állj!
Itt nem csak világításról van szó, már elnézést! Malika ebbe sok munkaórát...
Malika megvalósította a tervét. Nagyszerű!
De a feltalálók versenyén nem lehet jelen.
Mondják el neki!
- Mi? - Ütközik a próbavizsgával.
- Sajnálatos, de... - Én leszarom a próbavizsgát!
Jó, nyugi, Malika!
De az tényleg nem annyira...
- Talán megírhatná később. - Igen.
Nem teszünk kivételt, van egy határ!
Ez egy országos vizsga!
Ha folytatni akarja a tanulmányait, levizsgázik,
ha nem, azzal kizárja magát. Ahogy mindenki más is.
A versenyre nevezhet jövőre!
- Emilie! - Megyek!
Jól reggelizz be a vizsga előtt!
- Ülj le! - Nem vagyok éhes.
Megértem. Én sem voltam éhes vizsgák előtt.
De mindig jól sikerültek.
Tessék, a kabalatollam!
- Örülök, hogy észre tértél. - Kösz, papa!
- Sok sikert! - Siess haza!
Ne félj, ügyes leszel!
- Sok sikert! - Köszönöm!
Kicsit kések, Malika, de jövök.
Ne izgulj, csak egy kicsit későn ébredtem.
Hé! Nézzétek csak, ki van itt!
- Valami gond van? - Hova lesz a séta?
Állj már meg, hova sietsz?
- Engedjetek már el! - Ne ugassál már vissza!
Hé, csak egy kérdés. Te azt hiszed, Malikának bejössz, vagy mi?
Miről beszélsz? Semmi nincs köztünk.
Nem tudom, öcsém! Csak mert írogatsz neki,
meg vered a nyálad, hogy járjon suliba, meg izé-hozé!
Értem én! Azt hiszed, nem?
Vésd az agyadba, hogy magasról tesz rád, oké?
- Nem rád gerjed. - Jó, csak hadd menjek, mert elkések!
Be fognak írni az ellenőrzőjébe.
Te agyadnál vagy?
Meg akarsz ütni? Gyere!
Te agyadnál vagy? Kapsz olyan életre szóló traumát!
Húzzunk innen! Húzzunk innen!
Majd megtanulod!
Rohadékok!
Szia! Mehetsz! Ügyesen!
Jó napot!
Szia! Csak ügyesen!
Szia, bocs... Mehetsz, menj csak!
Ez az a terem.
- Hangposta. - Basszus!
- Mi legyen? - Szálljunk fel!
- Felszálltok, fiatalok? - Csak még egy perc, uram!
- Nem lehet, az utasok várnak! - Kérem, legyen szíves!
- Itt van, basszus! - Végre!
- Hol voltál? - Mi történt?
- Miért vagy véres ott? - Jó, nyugi!
- Semmi bajom! - Te vérzel! Mutasd már!
- Ne már, mi történt? - Mi van?
- Ne videózz! - Felszálltok?
Mutasd! Mutasd már!
Ezt figyeld!
Akkor mennek.
Tényleg.
Kicsit reméltem.
- Csak nem tudom, mi lesz. - Jó, ne izgulj!
Tudják, hogy a team nem jött be?
- Igen. - Igen.
- Hol vannak? - Odamentek. A versenyre.
A fenébe! Hát ez katasztrófa.
Jó. Én elmennék értük, de át kéne tenni a vizsgákat délutánra.
- Oké, menjünk együtt kocsival! - Jól van, és Laverne-ék?
Castelli tanár úr?
Jó, persze, de mit mondjak nekik?
- Tegye meg! - De mit mondjak?
Párizsba megyünk, majd jövünk!
Castelli tanár úr! Normális, hogy ennyi D-s hiányzik?
Nem. Nem, épp ezt akartam mondani.
Azt gondoljuk, a kapucsínó okozta.
A tej a kapucsínóban. Nem tudni, hogy tehéntej vagy kecsketej volt.
Vagy juh. De ételmérgezést kaptak.
Ennyi, már elkezdődött. Remélem, nem csinálunk hülyeséget.
Jól van, ne csipogjál, hagyd már abba a parázást!
Nehezen találom a szót Nehezen találom a flow-t
- De durva! - De mikor itt vagy, jól vagyok
- Csak azt érzem, "wow” - Mi az?
- Nehezen találom a szót - Ezt Enzo rakta ki?
- Az lehet. - Basszus!
Ha látlak, Bintou Csak azt érzem, "wow”
Wow... wow... wow...
- Thévenot az. - Adja ide!
Minden oké? Sikerült megnyugtatnia valahogy?
Mégis kit, Thévenot tanárnő?
- Mi folyik itt? - Igazgató úr!
Semmi vész, majd elmondom.
Át lehet tenni a vizsgákat délutánra?
- De a gyerekekkel van? - Szóltunk a szülőknek.
- Nem kellett volna, hozzuk őket! - Ez nincs magánál.
Ajánlom, érjenek vissza, mielőtt a szülők bejönnek!
- Ebből még lesz bajunk. - Én megmondtam.
- De jól néz ki! - Hú, de szép!
- Basszus! - Azta!
Ott ki van írva! Innov '22!
Akkor itt vagyunk!
- Igen. - Na, Malika, itt van.
Siessünk!
- De hol van? - Nem tudom, hova kell menni?
Ott, arra!
Gyere, Mbappé!
Ez hiba volt.
Az állásunkkal játszunk.
Ne, ne, ez nagyon gáz, tényleg.
- Lássuk be, irtó gáz, amit csináltunk... - Basszus, hagyd már abba! Ne reszkess!
Nincs semmi nagy baj! Nem ez a baj!
Jó. Nézd az utat! Kérlek!
Itt térjek le?
- Igen! Igen! - Igen?
Ha itt letérsz, az a legrövidebb...
Basszus! Basszus!
Köszönöm!
Kérem az anyagát, hogy a színpadhoz készítsem.
Van videója a prezentációhoz?
- Igen. - Siessünk, maga jön.
A drón tökéletesen vízálló.
Érzékeli a bajba került személyt, erre szolgál ez a hőkamera.
Akát több méter havon vagy kőtörmeléken keresztül.
- Bocsánat! - Célirányosan...
az áldozat fölé helyezkedik,
- és túlélőkészletet bocsát alá. - Azta, mennyien vannak!
Na jó, hagyjuk! Ez nagyon komoly.
Az enyémmel be fogok égni.
Te most viccelsz? Király vagy! Nagy leszel!
Köszönöm szépen a figyelmet!
Kérünk szépen még egy nagy tapsot! Csodás találmány! Köszönjük!
Nos, következzen a verseny utolsó találmánya.
A "Magic Steps” Malika Aberkamtól.
- Hajrá, Malika, nagy vagy! - Menj, te jössz!
Kérem, fáradjon a színpadra!
- Jó napot! - Köszönöm!
Jó napot! Jó napot!
- Gyerünk, fussál! - Azt csinálom!
Így. Ezt bevezethetnék a közintézményekben.
Ahol naponta tízezren mennek végig,
a Magic Steps több mint hétezer wattot generál.
Tanárnő! Tanár úr!
- Tanárnő! Tanár úr! Jöjjenek! - Ez úgy nagyjából...
hét óra folyamatos világítást biztosít egy átlagos iskola méretű intézménynek.
Köszönöm szépen, hogy meghallgattak! Megtisztelő, hogy itt lehettem.
Hát, az biztos, hogy menő ez a hely. Nagyon komoly.
Még egyszer köszönöm!
És a Jean Zay Teamnek is, a sulimból!
Igen!
Mi is köszönjük! És gratulálunk!
Köszönöm!
Hajrá, Malika!
Kész vagyok...
- Jó volt! - Szuper voltál!
Köszönöm!
Na, rajtunk a sor.
- Jó napot! - Hol van a gyerekem?
Miféle versenyre mentek, telefonon sem érem el!
Ne aggódjanak, minden a legnagyobb rendben van.
Hát, azt azért...
Mindjárt...
Madame Thévenot és Monsieur Gambi mindjárt visszahozzák őket.
A matektanár és a másik is tanár?
Gambi tanár úr a technikatanár.
- Nem? - De.
A nagy sztártanárnő! Én mondtam, hogy rossz vége lesz!
Milyen "rossz vége”? Hol vannak?
Nyugalom, nyugalom, értem, hogy aggódik, de biztos, hogy nem lesz semmi baj.
A zsűri fődíját
Martin Rougemon kapja a Meditech applikációért!
A Cité des Sciences nagydíját nem más kapja, mint...
Esküszöm, ezt te kapod!
...Frédéric Lipschitz a mentődrónért!
Köszönöm!
Van még díj! Van még!
A zsűri a Praktikus Innováció Díjat
ebben az évben...
Gael Lecointrnek ítélte a napelemes grillsütőért!
És végül már csak a zsűri különdíja maradt.
- Légyszi, légyszi! - A díjazott pedig nem más, mint...
a Magic Steps és Malika Aberkam!
- Mondtam, hogy király vagy! - Éljen Malika!
Baromi büszke vagyok rád!
Nem vagy Einstein, Malika Aberkam vagy!
Király vagy, Malika!
Bravó!
Éljen Malika!
Szép volt, Malika!
Mutasd csak, Malika!
Még egyszer!
Halló! Castelli tanár úr? Igen, nyert.
- Ő kapta a zsűri különdíját. - Tehát díjazott lett?
- Malika díjazott? - Igen.
Remek! Kihangosíthatom?
Hogy mindenki megnyugodjon.
Halló!
Igen, minden rendben, mindenki örül, indulunk...
Jesszusom!
- Mi történt? - Valami baj van?
- Mi volt ez? - Halló...
- Jól vagy? - José, jól vagy?
- Sajnálom! - José! Jól vagy?
- Igen, jól. - Biztos?
Bocsánat, nem láttam!
A tankerület fegyelmi eljárást indított ön ellen.
Nagyon sajnálom!
De egy diák megsérült.
Érti ezt?
A vizsgák után kell megjelennie a fegyelmi bizottság előtt.
Még nem érkezett meg az idézés.
Megérti, hogy addig kénytelen vagyok felfüggeszteni.
Sajnálom!
Magával vagyunk, Virginie.
Nagyon sokat tettél Malikáért. Ez nem lehet bűn.
Köszönöm!
Virginie, őszintén sajnálom!
Neked is nagyon szar, meg az iskolának is.
Végül is más hozzáállással, de egyet akarunk.
Ne aggódj, kiállunk melletted. Jó?
- Kösz, Thierry! - Drukkolok.
Várj, várj! Virginie!
Miért csináltad?
Miért vállaltad magadra, mikor ketten voltunk ott?
Most, hogy már tudják, mit tanítasz, hadd ne váljanak meg tőled!
Na jó...
Jó napot, Madame Thévenot! Kérem, foglaljon helyet!
Először idézzük fel a tényeket! Ki kér szót?
- Azta, ez durva! - Én hol vagyok?
Szerintem nem lesz baj.
Ne legyenek illúzióid, sosem számít, amit mondunk.
Itt jön.
Fáradjanak be, kérem!
Tehát, akkor ismertetem a fegyelmi bizottság álláspontját.
Madame Thévenot, a bizottság úgy határozott, hogy...
Mi...? Mi tört...? Mi...?
Jó napot! Mondanunk kell valamit.
Nektek semmi keresnivalótok itt!
A tanárunkról ítélkeznek?
Igen. Vagyis arról,
alkalmas-e a továbbiakban az állami iskolarendszer keretein belül oktatni.
Jó. Mivel ez főleg minket érint, elmondjuk a véleményünket.
Vagyis? Mit akarnak?
Virginie Thévenot olyan tanár, amilyenre minden gyerek életében szükség lenne.
Azzal, hogy hitt bennünk, adott egy lökést.
- Te jössz. - Oké.
Jó orvos, jó szerelő, jó tanár
abból lesz, aki élvezetesnek érzi, amit csinál.
Aki érzi a flow-t.
Nem tudom, tudják-e, mi az a flow.
Nagyon aranyosak vagytok, hogy véditek a tanárotokat,
de ez nem igazán a ti dolgotok ám.
Az ülés véget ért, köszönjük a hozzászólásotokat!
- Most menjetek ki! - Köszönöm!
Ne, várjanak már! Mi a tervük? Kirúgják?
Mi a bajuk?
Képzeljék, mielőtt ő jött, ott akartam hagyni a sulit!
Mert olyan volt, mint egy börtön. Azt hittem, sötét vagyok.
De ő önbizalmat adott.
Rávezetett, hogy képes vagyok dolgokra.
Hogy érek valamit.
És hogy az iskolában segítséget is kaphatok.
Csak miatta díjat kapott a találmányom.
Kinek van itt díjat nyert találmánya?
Ennyi.
A kísérletet, amit velünk csinált, kötelezővé kéne tenni.
A tanári művészet csúcsa felébreszteni az alkotás és megismerés örömét.
Jó, ezt nem én mondtam, hanem Einstein.
Elismerem, ellógtunk a vizsgáról.
De abból, hogy a tanárnő bizalmat adott nekünk,
közös munka lett, nézzék! Mutasd, Bintou!
Megvan a közepes.
Nekem is, mit hittél?
Jeles.
Elégséges.
Plusz mellé a díj. Ez azért nem rossz!
Én arra megyek, gyerekek.
Hé, ne szomorkodj!
És bízz magadban! Jó?
Megígéred?
Ugye nem küldik el az iskolából?
De. Biztosan.
És most mit fog csinálni?
Amit eddig. Tanítani.
Vagy az állami rendszerben, vagy nem.
Ezt csinálom, mert ezt szeretem.
Erre már rájöttem. Miattatok.
Ezek milyen köcsögök!
Na jól van, menjetek!
És csináljatok dolgokat együtt!
Legyetek szabadok! És boldogok!
Na de úgyis tudjátok.
- Kapcsolatban maradunk? - Igen.
- Sziasztok! - Viszlát!
- Jó nyarat, tanár úr!
- Nektek is. - Jaj...
- Viszlát, tanárnő! Viszlát! - Szia, Chantal!
- Viszlát, tanár úr! - Jó nyarat!
Amúgy bejött, mikor Einsteint idézted.
Komolyan?
Meg amúgy a videó is, amin énekelsz.
- Tök cuki! - Hagyjuk!
Eskü, bejött. Senki nem csinált nekem ilyet.
- Akarsz még? - Azt azért nem.
Magyar szöveg: Sulyok Boriska
Felirat: Rádóczki Attila