SCENARIJ IZ SNOVA
Tata.
Sve je u redu, dušo.
Tata. Tata, pomozi mi! Tata, molim te, pomozi mi!
Molim te, pomozi mi!
I onda sam...
Da, onda sam se probudila. -Zašto nisam ništa uradio?
Ne znam. -Ovo je već treći put.
Zašto uvijek samo stojim tamo?
Nemoj je tjerati da se osjeća krivom zbog svojih snova, Paule.
Ne misliš da sam takav, i da bi tako reagirao u stvarnom životu?
Da sam lebdjela? -Sjećaš li se kako sam brzo reagirao kad si se zamalo utopila?
Imala je 4 godine. -Sjećam se da si mi pričao o tome.
Zdravo. -Hana!
Večeras moraš ostati kod kuće sa Sophie. -Ne, to je sutra navečer.
Ne, predstava je večeras. -Ne može ostati sama nekoliko sati?
Nema problema. -Već si se složila. -U redu. Zdravo.
Hoćeš da se nađemo tamo ili... -Da, vjerojatno.
Ne znam koliko će potrajati sa Sheilom... -Jesi li nervozan? -Ne baš. Bit će OK.
Nadam se da će razumjeti i ispričati se, i to će biti to.
Možeš li to snimiti? -Šališ se? -Ne.
Samo zvuk na tvom telefonu. Želim čuti kako ona reagira.
Tako si osvetoljubiva, Janet.
Razmislit ću o tome.
Idi, zakasnit ćeš. -Ne, neću.
Ugodan dan. -Također.
Kada govorimo o prilagođavanju,
zašto zebra izgleda onako kako izgleda?
Možete je uočiti kilometrima daleko, pa nije baš funkcionalno, zar ne?
Zna li netko kako crno-bijele pruge mogu biti od koristi?
Nitko?
Ono što znamo jest da kamuflaža nije efikasna
kada se stopi s okolinom. Ovdje se radi o stapanju s krdom.
Predatori trebaju uočiti svoj plijen. Ne mogu samo napasti cijelo krdo.
Dakle, izbacite li glavu, postajete meta. Da li vam zvuči logično?
Zdravo. Hej, obratite pažnju.
Je li tako bilo? -Ne, sada je drugačije.
Da li i mi možemo čuti o čemu pričate? -Ispričavam se. Ne.
Dobro, jer ste upravo vi postali meta, pričajući kada nije trebalo.
Shvaćate li analogiju? -Shvaćam. -Dobro, nasuprot tome,
može li se netko sjetiti primjera u kojima isticanje
može biti evolucijska prednost?
Reci. -Parenje? -Parenje.
Dobro došli u Madre. -Dobar dan, rezervirao sam stol na ime Paul.
Što je bilo? -Oprostite, da li se mi poznajemo?
Ne znam, da li?
Da... -Možda s Oslera. Tamo predajem.
Ne, nisam išla tamo. Jeste li skoro bili kod nas? -Nisam.
Izvinite, samo... ovo je neki deja vu ili...
Brian, je l' tako? -Paul.
Zdravo, Paule. Drago mi je da te vidim. -Prošlo je dosta vremena, Sheila.
Jedva sam te prepoznala. -Stvarno? Možda zbog brade?
Ne, cijela... znaš...
Koliko dugo ćeš biti u gradu? -Samo nekoliko dana, kod brata.
Kako si ti? Još uvijek si na Osleru? -Da, jesam.
Čujem da objavljuješ još nešto. -Da, sada radimo konačnu reviziju.
Tako da je to OK. -U kojoj publikaciji će se to pojaviti?
Da pogledamo jelovnik? -U kojoj publikaciji?
U "Prirodi". -"Prirodi?" -Da. Sretni smo zbog toga.
Nismo tamo objavljivali neko vrijeme, tako da smo sretni.
Zašto me nisi kontaktirala? -Što? -Zašto nisam spomenut? -Kako to misliš?
Ma daj, umjetna inteligencija? Algoritmi umjetnih mrava?
Zvuči skoro isto kao moje istraživanje. -Misliš s postdiplomskih studija?
To te tada nije interesiralo. Zanimao te je samo proces starenja.
Proširila sam svoja interesiranja tijekom posljednjih 30 godina.
Koristiš li izraz "anteligencija"? (mravlja inteligencija). Ja sam ga izmislio.
Ne koristim ga.
Velika je razlika između priče i istinskog rada na tome.
Radio sam. Imam knjigu.
Imaš li izdavača?
Želim ju prvo završiti, prije nego što je objavim.
Ne želim biti pod bilo kakvim korporativnim utjecajem.
Mogu li pročitati nacrt... -Zašto? Treba ti još materijala? -Ma daj, Paule.
Ne ponašaj se djetinjasto. Dokle si stigao?
Pa, još uvijek nisam počeo stvarno pisati, ali...
Ovo me totalno uništava, Sheila. To je kompletno prisvajanje.
Možete li me bar spomenuti?
Nema ničeg lošeg u tome da si samo profesor, Paule.
Ne moraš biti i istraživač.
Molim te, Sheila. Potrebno mi je ovo.
Paule. -Jen. -Zdravo. -Imaš li karte? -Da. Kako je prošlo?
Misliš sa Sheilom? -Da. -Znaš, to je čisto tehnička stvar.
Uvažila je moje argumente, ali se još uvijek nismo potpuno složili.
Stvarno? Što je sljedeće?
Smislit ću nešto. -Da li se branila? Jesi li to snimio? -Nisam.
Nekako mi je izgledalo neetički ili kako god.
Hoćeš da uđemo? -Da.
Paule!
I mislila sam da si to ti.
Claire? -Da. -Zdravo. Bože. -Drago mi je da te vidim.
Gledala si predstavu? -Pa naravno. -Ovo je moja žena, Janet. -Zdravo.
Zdravo. -Claire. -Janet. -Kada ste se vjenčali?
Otprilike prije... -15 godina. -Da, prije 15 godina.
Drago mi je što sam naletjela na tebe. Mislila sam na tebe u posljednje vrijeme.
Oprostite. Odakle se vas dvoje znate?
Claire i ja smo bili u vezi. -Da.
Ludilo, zar ne? U svakom slučaju, mislila sam na tebe u posljednje vrijeme.
Stvarno? Ja nisam razmišljao o tebi u posljednje vrijeme.
Dobro. Dobro je to znati, pretpostavljam.
Mislila sam na tebe jer si mi se pojavljivao u snovima.
Stvarno? -Da.
I to dosta u posljednjih par tjedana. Dosta je čudno.
Ne radiš ništa. Samo si tu, čak iako san nema nikakve veze s tobom.
Neku večer, moj dobar prijatelj je ležao na ulici.
Udario ga je auto. Krvario je, umirao mi na rukama.
A onda... ovo je samo san, naravno.
A onda, pravo niotkuda, tu si ti. Samo ležerno šetaš.
Vau. To je tako čudno.
Znači, uopće ne interveniram? Ne pomažem?
Još uvijek to radiš? -Što? -Želiš da te neko uvrijedi.
Ne, ne radiš ništa, ali ja te ne krivim.
Samo kažem da mi je psihijatar predložio da te pronađem.
Možda ti i ja treba nešto da sredimo.
Znaš, podsvjesno. -Jesi li znala da je ovdje?
Ne, samo sam vas ugledala,
što mi djeluje kao neki znak, povezanost. -Dobro, u redu. Da.
Hoćeš da odemo na kavu? Da se ispričamo.
Da, možemo. Mislim, znaš...
Hoćeš li mi dati svoj broj?
U redu, da. -Dobro. Ukucaj svoj broj ovdje.
Da li ti se svidjela predstava? -Jest, da. Da.
Promijenio si svoje prezime? -Da, uzeo sam njeno. Mislili smo da je...
Ja sam mislio da je prikladno. Želio sam. -U redu.
Zašto si pocrvenio? -Bio sam zatečen.
Zar i ti ne bi reagirala isto da te neki bivši dečko tako satjera u kut?
Mislim da se ne bih pretvorila u mucavu budalu. -Nisam mucao.
Bila je baš sretna što te vidi.
Pa da, ali ne zato što... To je zbog tih snova.
Zašto je braniš? -Želiš li se tit to svađati sa mnom?
Ne, samo sam nervozna zbog onoga što će ti ta žena uraditi
kad ne budem u blizini. -Uraditi? Što će mi uraditi?
Skočit će na mene? -Zašto si je pitao je li udana?
Ćaskao sam.
Dobro. Možda malo pretjerujem,
ali lagala bih kad bih rekla da uopće nisam bila zabrinuta.
Pošteno. Ali samo ćemo se naći na kavi. To je sve.
Volim te.
Jesi li ikada maštao o drugim ženama?
Naravno da jesam.
Ali me nikad nisi varao? -Bože, Janet. Stvarno misliš da sam toliko kul?
Misliš da bih mogao emocionalno podnijeti da te varam?
Ne. Ne, u pravu si.
Samo pokušaj ne dozvoliti da te tvoj neuroticizam nadvlada.
Ma daj. Ne prosipaj mi opet to sranje o psihologiji spolova.
Oboje znamo da si emotivno nestabilna.
Najbolje je da se pomiriš i budeš pragmatična u vezi toga.
Da. Ti si prilično dobar u tome da budeš seronja.
Ja sam veliki seronja? -Da, samo se pomiri i budi pragmatičan u vezi toga.
Što kažeš na ovo? Bit ću vrlo suzdržan kad ćemo se vidjeti.
Neću se ni osmjehnuti.
To bi joj se moglo svidjeti. -Što? -Moglo bi joj se svidjeti. -O, ne.
Da, tako je intenzivno, znaš?
A obično se i ne sjećam svojih snova.
Imam osjećaj da ti se trebam ispričati što ti tako upadam u snove.
Ne, u redu je. Samo je čudno.
U svakom slučaju, hvala ti na sastanku. -Nema na čemu.
Zapravo želim te nešto pitati. -Stvarno? -Aha. -Što?
Bi li bilo u redu da pišem o ovome?
Kako to misliš? Na koji način?
Pišem za časopis koji se zove "The New Inquiry."
Stvarno? Ti ga izdaješ? -Samo je na netu.
To je više kao blog. Nitko to i ne čita.
O čemu pišeš?
Uglavnom o psihologiji. Jungovske stvari. U redu.
Znala sam da ćeš mi se rugati. -Oprosti, nisam htio.
Želiš pisati o meni? -Ne, želim pisati o snovima.
O tome da slučajno nalijećem na tebe, samo to. To je ono što uglavnom radim.
Može, ako me ne prikažeš kao gubitnika u tvojim snovima.
Ozbiljno si se uvrijedio. -Naravno da nisam. Šalim se.
Znači da se slažeš s tim? -Da. Slobodno piši. -To!
Hvala ti. Da.
Što je bilo? -Ma, moja žena je sumnjala da imaš skrivene motive.
Na primjer? -Da još uvijek nešto osjećaš prema meni,
da sam ti nedostajao. -Stvarno?
To je vrlo čudno. Zašto je to rekla?
Mislim... Ne znam, ja...
O, moram ići.
Pa, hvala ti. Hvala ti što si pristao na ovo. -Naravno.
Pretpostavljam da ću te vidjeti u svojim snovima.
Da, naravno da ne.
Hvala.
Je li to on? -Sigurno je Paul. -To je tako čudno.
U biti imamo isti san. -Znam, to je slučajnost. To je uvijek
Paul, svake noći iz nekog razloga.
Zdravo. -Zdravo. -Jeste li dobro? -Da. A vi? -Da.
Nevjerojatno.
Što je? -Jesi li me sanjao? -Jesam li te sanjao? -Da.
Misliš, ikada u životu? -Ne, nedavno.
Ne znam. Ne vodim računa o tome.
Plašiš me. Što se događa? -Ništa.
Možete li ostaviti svoje telefone da bismo razgovarali?
Pa, kako je bilo danas u školi, Sophie?
Tata. -U redu je, zvat ću ih kasnije. Pričaj mi kako ti je bilo.
Možeš li bar isključiti zvuk? -Da, uradit ću to sljedeći put.
Uskoro će prestati.
Sophie, zar vi ne odlučujete tko će igrati koga u predstavi...
Odoh da ga ugasim.
Moram se javiti. -To nije dozvoljeno.
Richarde, zdravo. -Možemo li nakratko popričati?
Da. Što se događa? -Odakle da počnem?
Zvuči ozbiljno. -Ne, čudno je.
Znaš da ponekad radim zabave?
Da. Je li ovo konačno pozivnica? -Ne... upravo sam imao jednu.
U redu, i?
Rekla sam mužu da se to ponavlja do besvijesti,
a radi se o snu koji se ponavlja.
Možda ne toliko konkretan san, koliko konkretna osoba koju stalno sanjam.
Izgleda potpuno prosječno.
Skroz nebitna osoba koja se samo pojavljuje.
Zauzima prostor kao čudan gost na zabavi koga nitko ne poznaje.
Misliš kao Sidney? -Da.
I ja sam to isto doživjela. Rekla sam Richardu.
Rekla sam ti... -Da, i pomalo sam uznemiren, pravo da vam kažem.
Ona sanja drugog čovjeka. -Vrlo je sličan tvom, Naomi.
Ali u mom slučaju, to je tip koga znamo.
Stari Richardov prijatelj, Paul. -Bili smo na istom fakultetu.
On zapravo nije tako nezaboravan. Više je dosadan.
Ne razumijem zašto se toliko pališ na njega. -Ne palim se.
Kako izgleda? -Pomalo liči na Sidneya.
Imaš li sliku?
Paule?
O, Bože. Paule! -Halo.
O, Bože. -Jesi li tu? -Što se dogodilo?
O ČEMU RAZMIŠLJAŠ, PAULE?
ZAŠTO TE SANJAM? TKO SI TI?
DA LI SI TI STVARAN?
Janet! Ovdje ima preko 100 poruka.
Vjerojatno Clarein članak. Mora da ga je stavila na moj profil ili tako nešto.
Netko me želi intervjuirati. -Zašto si tako uzbuđen?
Što pitaš? Što nije u redu? -Ovo je čudno, Paule.
Možda bi se trebao smiriti i razmisliti
prije nego što uradiš nešto drastično.
Zašto ja? Ne znam, valjda sam poseban.
Čovjek iz susjedstva našao se u centru čudne epidemije snova,
koju znanstvenici pokušavaju shvatiti.
Mi zapravo ne znamo što je uzrok ovome,
ali to je kao verzija snova poznatog kao Mandelin efekt.
To se događa kada više ljudi prijavi da imaju isto
lažno sjećanje bez ikakvog logičnog objašnjenja.
Postoji i nešto što se zove astralna projekcija... -Ne, mama, ne znam.
To je duhovni način dolaženja u snove.
Sa znanstvene strane, ovo je nepouzdano,
ali je prijavljeno da se dogodilo. -Nisam ništa učinio.
Ovo će biti tako čudno objasniti u školi.
Naša online anketa prikazuje tisuće izvještaja o ovom fenomenu.
Zašto se toliko živciraš, mama? Dobro sam.
Trenutno mi nedostaje cjelina. Ali ja uvijek racionalno razmišljam.
Bilo što što je natprirodno, mora biti društveno opravdano.
Ali ovo je misteriozno, čak i za mene.
Dobro, dobro. Smirite se.
Hvala.
Tko je zaista ovdje zbog predavanja o prirodnoj selekciji? Dignite ruke.
U redu. Vi ostali, imate 5 minuta prije nego što počnem sa predavanjem.
Pitajte me bilo što. -Izvoli.
Kakav je osjećaj postati viralan?
Možemo razgovarati o tome kad stignemo do memetike u toku godine.
Izvoli. -Zašto se ovo događa? -Nemam pojma. Znam koliko i ti.
Hoćete li gostovati kod Stevena Colberta, ili tako nešto? -Nema šanse.
Zapravo uživam u svojoj anonimnosti, ako možete vjerovati.
Dobro. Ti! -Možda sam vas sanjao, ali mi je sve prilično mutno,
pa bih volio bolje pamtiti te snove. Kako da to uradim? -Nisam baš stručnjak za to.
Voditi zapise o snovima je uobičajena vježba,
ali zar me ionako ne viđate non-stop na predavanjima?
Tko je siguran da je sanjao baš mene?
Dobro. Hajde da se pozabavimo ovim. Moglo bi ispasti zanimljivo.
Želi li itko reći što je sanjao? -Da, izvoli. -Pa...
U šumi sam, lutam okolo, jedem čudne gljive,
i nosim smoking iz nekog razloga.
Ima i drugih ljudi koji su se također dotjerali,
ali svi su uplašeni. Smrzli su se od straha.
I onda shvatim da je to zbog vrlo visokog čovjeka koji trči prema meni.
Sakrij se.
Da li se ti to meni obraćaš? -Da, Paule, ubit će nas. Paule!
Nikada nisam vidio nešto ovakvo. Prelijepe su.
Ne! Ne!
To je sve čega se sjećam.
Zanimljivo. Znači, ja gledam u gljive,
umjesto da pomognem? -Tako je, da.
Hajde da čujemo još nekoga. Još netko?
Znači, opet samo promatram.
Čudno. Zanimljivo.
Još netko?
Tako se završava? -Da. To je sve čega se sjećam.
Ima li itko originalniji?
Možda neki gdje zapravo radim nešto.
Nitko?
U redu, hajde da ipak čujemo. Tko je sljedeći?
Tata. -O, Bože, izbriši to.
Ne bih. Upravo ga šaljem Kyleu. -Tko je Kyle? -Temin prijatelj.
Iz nekog razloga ne vjeruje da si mi otac.
Jel vi to očijukate? -Ne, samo me pitao za tebe.
Dakle, konačno sam kul?
Ne bih baš rekla. -Čuješ li, Janet? Kaže da sam sada kul tata.
Nisam to rekla.
Možeš li me danas odvesti u školu? -Hoćeš da te odvezem? -Aha.
Mislim da ću stići. Janet, je l' to u redu? -Da, odvezi je.
Čovječe, to je tako ludo.
Kako se on nosi sa svim ovim?
Nismo ljudi koji vole pažnju. -U redu.
Tako da je cijela stvar potpuno bizarna. -Potpuno je bizarna.
Moja sestra je zapravo oduševljena što te poznajem.
Poslala mi je članak i rekla: "Pogledaj ovog tipa, Paula."
A ja sam bio u fazonu: "Pa to je Paul Matthews.
Poznajem njegovu ženu." -Zanimljivo. -Da. Slušao sam i podcast koji mi se sviđa.
Govorili su o Paulu. -Stvarno? -Da.
Poistovjetili su Paula sa starim internet mimom.
A onda su pričali o tome kako
svi mimovi postanu snovi ili tako nešto. -Zanimljivo. -Jest.
Kako ide sa muzejom? -Sa čime? -Sa muzejom. -A, da, da.
Dobro. Postoji još nešto što trebamo srediti, ali generalno ide dobro.
Hvala na pitanju. -Sjajno.
Znam da to nije moj projekt, ali voljela bih biti nekako uključena.
Da. Ne, hvala. Mislim da smo u prilično dobroj poziciji.
Da. Znaš, ako ti trebaju neke ideje, ili želiš povratne informacije.
Da. Ne. Da, mislim, da.
Samo želiš nabaciti ideje natrag i možda samo... da.
Mislio sam da nisi na tom projektu. -Nisam bila, ali sada Chris želi mene.
To je super. Drago mi je zbog tebe. -Hvala.
Dobili smo i pozivnicu za jednu od Richardovih poznatih večernjih zabava.
Stvarno? Kada? -Petog. Možeš li vjerovati, poslije svih ovih godina?
Bio sam u iskušenju da kažem ne, ali mislim da bi trebali ići.
Paule. -Da?
Što misliš, zašto se ne pojavljuješ u mojim snovima?
Zato što dobivaš pravu stvar. Ne bi bilo fer da imaš oboje.
Jesi li ljubomorna? -Ne znam. Mislim,
racionalno gledano, nisam, ali... -Onda bih te možda trebao posjetiti.
Što bi željela da uradim? Što bi htjela vidjeti u snu?
Želim te vidjeti...
Sjećaš se kada si nosio odijelo "Talking Headsa" za Noć vještica? -Da.
Bilo je nešto zanimljivo u tome. Nešto čudno i seksi.
Trebao bi to nositi i spasiti me iz neke opasne situacije.
To je tvoja seksualna fantazija?
Nebo je granica, a ti hoćeš da nosim užasno veliko odijelo.
Ne znam, nisam dobra pod pritiskom.
Samo se pojavi gol, na konju, s ogromnim penisom.
Jel to bolje? -Tko ima ogroman penis? Ja ili konj? -Ti.
Nosit ću odijelo Davida Birnea. Odlučio sam. -Ne, pusti me da razmislim o tome.
Ne, ne. Odmah si rekla odijelo, i to ćeš i dobiti. -U redu.
Misliš da te drugi ljudi vide golog u njihovim snovima?
Da li te to pali?
Da li me pali? -Možda me netko upravo sanja.
Da. -Možda gomila ljudi,
istovremeno.
Koliko? -Stotine. Možda tisuće.
To je tako neodgovorno od tebe. Ne mogu to prihvatiti.
Što ćeš učiniti povodom toga? -Pobrinut ću se da ostaneš ovdje.
Moram te ubiti, Paule.
Moram! -Što to radiš? Tko si ti?
Zovi policiju. Što radiš u našoj kući? -Izvini. -Van!
O, Bože. -Hana, Sophie, ostanite tu!
Mama! Uradi nešto! -Hana, povedi Sophie u sobu i zaključaj vrata.
Izvini. -Spusti nož. -Ne mogu, moram te ubiti.
Uradi nešto, Paule! -Moram.
On je u našoj spavaćoj sobi... -Moram te ubiti.
Imao je manične epizode ​​u prošlosti.
Izgleda da je prestao uzimati lijekove.
Što će biti sa njim?
Psihijatrijski pregled, odlazak na sud, i onda će sudac odlučiti.
Znači, možda će ga pustiti? -Poslije eventualnog izdržavanja kazne, da.
Slava može donijeti neke neželjene posljedice.
Stranci bi možda željeli razgovarati s vama,
a neki od njih bi mogli biti psihički nestabilni.
Trebate biti spremni za to. -Neću nositi pištolj.
Ne pričam samo o oružju.
Nemate alarm u kući. Lako je ući unutra. To vas čini ranjivima
Možete uzeti u obzir psa.
Naša kći Sophie je alergična.
Možda biste mogli razmisliti o preseljenju u novu kuću.
Nemojte navoditi broj telefona i adresu. -Nećemo se preseliti, odrasla sam ovdje.
Sigurnosne kamere, šokeri, jačanje vaših reza na vratima,
osiguravanje prozora, satovi samoobrane.
Izgleda da ste bili prilično bespomoćni u ovoj situaciji.
Možda bi trebali malo ohladiti s ovim. Zato sam bila skeptična još na početku.
Točno si znala da će se ovo dogoditi?
Ovakve stvari, Paule. Nepoznate reakcije.
Mislim da je u pravu. Shvati to kao upozorenje.
Mislim da se ti ovdje igraš vatrom. -Kako to misliš? Što ja to radim?
Pojavljuješ se na TV-u, potvrđuješ priču.
Ova stvar je očigledno vrlo atraktivna za razne luđake.
Kako to misliš, potvrđujem priču?
Da li stvarno vjeruješ da te ljudi nasumično sanjaju?
Zar ne misliš da je to zbog toga što si u svim vijestima i na internetu?
Možda djelomično, ali to ne objašnjava cijelu stvar.
Misliš da se nešto magično događa?
Zašto onda samo mene sanjaju? Zašto ne tebe ili bilo koga drugog?
Znači, vjeruješ u metafiziku ako dokaže da si poseban?
Ne.
Ne znam, i dalje pokušavam shvatiti.
Ali taj tip je bio samo neki zaluđeni čovjek s nenormalnim idejama.
Mislim da se to neće ponavljati. -Ali, zašto riskirati?
Pa, ako ljudi znaju tko sam ja, lakše je napraviti prvi korak ka cilju.
O kojem koraku pričamo, Paule?
O izdavaču za koga želim napisati knjigu. -A, dobro.
Da nije ovdje u pitanju kriza srednjih godina? -Ma daj.
Ti si taj koji je upravo kupio jebeni Kawasaki!
Dobro. Smiri se.
Paul? -Da, ja sam. -Zdravo, ja sam Molly. Očekuju vas. -Sjajno.
Što je bilo? -Nije ništa.
Ne, recite. -Stvarno je čudno vidjeti vas u stvarnom životu.
O, vi ste... -Svaku večer, non-stop. To je ludo, čovječe.
Vau. U redu, nadam se da se pristojno ponašam.
Ne, ne ponašate se pristojno. Ni u kom slučaju.
Paul je stigao. -Tu ste. -Evo me.
Paule. Ja sam Trent, zdravo. Želio sam (sanjao sam) ovaj sastanak.
Također. -Stvarno? -A, misliš doslovno sanjao?
Sanjao sam baš ovaj sastanak. Mislio sam da su to normalni snovi.
Pitao sam se tko je ovaj čudan tip koga sanjam? -Ja sam čudan?
Ne, nisi čudan. Ali cijela stvar je čudna, zar ne?
Molini snovi su bili ludi... -Trente!
Ovo je moja kolegica, Mary Vigins. -Zdravo. -Zdravo, Paule.
Sjedni. -Ovdje? -Gdje god želiš. Da.
Kako si? Kako ti je u životu? -Prilično je drugačiji
otkako su snovi počeli. -Baš je zabavno.
Volio bih da sam ja taj koga ljudi sanjaju. -I ja isto. -Da.
To je nešto. -Vrlo smo uzbuđeni što si ovdje.
Stvarno smo napaljeni.
Vjerojatno je vrlo uzbudljivo ući ovdje.
Pitaš se."Tko su ti ljudi? Što ja radim ovdje?"
Možda bi trebali samo pričati o tome što radimo.
Pokrenuli smo "Misli" ove godine, tako da smo prilično nova agencija.
Uglavnom smo fokusirani na internet,
gdje pokušavamo holistički upariti brendove
i nekonvencionalne poznate osobnosti, ako ti to ima smisla?
Mislim da si ti u ovom trenutku, Paule, najzanimljivija osoba na svijetu.
Što? -Stvarno to mislim. Ne kažemo to tek tako.
Ne, stvarno ne kažemo to tek tako.
Prednost koju imaš, Paule, je da tvoj utjecaj nije vezan
za bilo koju društvenu grupu. Nisi samo poznat za ljude na Tik-Toku,
ili za ljude koji čitaju recimo, "New Yorker",
ti si u glavama ljudi kada spavaju.
Što znači da svatko tko sanja, može biti tvoja publika.
Zar to nije nevjerojatno? Tko to može reći za sebe?
Je li to dovoljno brojna publika? -Da.
Imamo gomilu kul ideja o kojima bismo voljeli porazgovarati s tobom.
Ali prije nego što se upustimo u to, zanimalo nas je tvoje mišljenje o tome
gdje želiš ići, što želiš postići?
Koji su tvoji snovi? -Koji su tvoji snovi?
Već nekoliko godina razmišljam da napišem knjigu.
Samo nikako da pronađem vrijeme... -OK, znači, ti si pisac? To je sjajno.
Razgovarali smo o prodaji tvojih autorskih prava filmskom studiju.
Zbog sve buke oko ovoga, mogli bismo dobiti milijunski ugovor.
A to su samo autorska prava. -Stvarno? -Da. -Autorska prava? -Da.
Prava na detalje iz tvog života. -U svakom slučaju, to je kul za početak.
Sprite. -Sprite. -Sprite. -Da.
Da. Oni žele da ih zastupamo na društvenim mrežama.
Mora da su izgubili razum, ali su prilično zagrijani za to.
Bilo bi zabavno staviti na Twitter tvoju novu fotografiju
kako držiš konzervu sa zabavnim natpisom. To bi jasno pokazalo vezu
i nadamo se, promijenilo percepciju, barem privremeno,
da ljudi zajedno sanjaju tebe i proizvod.
Zar to ne bi bilo sjajno?
Ako to ne bismo ostvarili uvijek bismo mogli reći da je funkcioniralo,
i mogli bismo graditi priču oko toga. -Apsolutno.
Ako potpuno propadnemo, i to je na neki način zabavna priča.
Kao, pokušali smo natjerati ljude da sanjaju o Spriteu, i nije uspjelo.
Mislim, tako je glupo, da je na neki način kul, nekako funkcionira.
Mogu li samo... -Da. -Možemo li se vratiti na knjigu?
Koju knjigu? -Moju knjigu. Onu koju želim napisati.
Želim da bude jasno da ne želim da ovo bude ono po čemu sam poznat.
Ne želim da to bude glavna stvar na mojoj stranici na Wikipediji.
Dobro. Što si mislio?
Ja sam evolucijski biolog. Tome sam posvetio svoj život.
Što god da radimo, želim da to bude povezano sa mojim doktoratom.
Nisam znala za to.
Poznat si po snovima, zar ne? Zbog toga su svi zainteresirani.
Bilo bi malo nategnuto da te ubacim na potpuno drugačije mjesto. (svemir)
Ja sam redovni profesor. Već sam u svemiru.
Daj nam bar naznaku o kome govorimo.
Koja su neka od velikih imena koje voliš u tom svemiru? -Da.
Gomila njih. Robert Sapolski.
Njegova karijera je prilično zadivljujuća. -Je li on...
Ne, ne znam tko je on. -Herman Tig, možda? -Tko? -Herman Tig.
Da. Poznato mi je to ime. -Stvarno? -Da.
Pretpostavljam da oni nisu zaista poznate osobnosti.
Ne, u tome je poanta. Nije me briga za slavu.
Ovo vidim samo kao priliku da dobijem neko priznanje za svoj rad.
Znate, dobivanje druge šanse? -Shvaćam.
Pričaš o zaokretu publike, što mislim da je vrlo pametno.
Samo ne znam možeš li ih usmjeriti u potpuno drugom smjeru bez značajnih posljedica.
Mislim, knjiga o biljkama? -Ne zanima me reklama za Sprite.
Ne, ne. To je samo jedan primjer, Paule. Imamo gomilu ideja.
To je samo vrh ledenog brijega. Imamo toliko ideja.
Jedna ideja koju smo imali je da te Obama sanja.
To bi te uvelo u neke visoke kulturne krugove koje si spominjao.
Znam Maliju, (Obaminu kćer). Mogli bismo to srediti.
Ovo nije ono što želim.
Očigledno nismo na istoj valnoj dužini. -Paule.
Ako se tako osjećaš, onda nisam uspio.
Možemo li samo krenuti ispočetka?
Samo sam mislio da mi možete pomoći da pronađem izdavača.
Ja... -Kao prvo, htio bih da se ispričam.
Lagao sam. Nikada te nisam sanjao.
Mislio sam da bi to bio zabavan način da započnemo sastanak.
Ali ono što je apsolutno točno, je da sam dosta razmišljao o tebi
i zaista osjećam da ćemo zajedno uraditi nešto vrlo posebno.
Dakle, idemo s tvojom knjigom o biljkama.
Nikad nisam spominjao biljke. -Tvoja knjiga o evolucijskim...
Biljkama. -Radi se o mravima. -Mravima. -Mravima. -Dobro, super.
Idemo naprijed s tim.
Pomoći ćemo ti da je izdaš. -Stvarno? -Da. Stvarno želim raditi s tobom, Paule.
Kao što sam rekao, ti si najzanimljivija osoba na svijetu.
U redu, ali onda bez reklama za Sprite. Fokusirat ćemo se na knjigu.
Da, i ako ne želiš raditi reklamu za Sprite, poštovat ćemo to.
Samo tražim zauzvrat da budeš otvoren i za druge stvari,
posebno sa stvarima kao što je Sprite, jer su ti ta vrata trenutno širom otvorena.
Spremni su razgovarati s tobom. -Ali nemaš još puno vremena.
Dobro, u redu.
Jesi li planirao nešto za večeras? -Ne, uskoro imam let, tako da...
Ako želiš popiti piće, samo mi reci.
Doći ću do tebe, ako ti je to lakše. Odsjeo si u "Aceu", zar ne?
Bili su baš sjajni. Znaju što rade.
Ugovorit će mi sastanak sa izdavačem i pokrenuti knjigu.
To je sjajno! Sada ju još samo trebaš napisati.
Da, naravno. -Pa, što su rekli?
Rekli su da sam trenutno najzanimljivija osoba na svijetu.
Što je? -Ne, ništa. Sigurna sam da ti to vrlo laska.
Naglasili su da to nisu rekli tek tako.
U redu. -Mislim da nisu to rekli samo da bi se osjećao dobro, Janet.
Oni već razgovaraju sa važnim klijentima koji žele raditi sa mnom. -Na primjer?
Ovo je samo jedan primjer, ali su spomenuli Sprite.
Sprite? Ti ćeš raditi za Sprite?
Janet. -Odmah dolazim. -Tko je to? -Chris.
Naš rok je sutra, tako da danas moramo završiti. -U redu.
Gdje su djeca? -Vani s Kyleom, traže slatkiše za Noć vještica.
A, s Kyleom. Dobro.
Pa, čestitam, Paule. Onda se vidimo sutra.
Važi. Također su pričali i o Obami, da će me možda on sanjati.
U redu. -Kažem da nismo samo pričali o Spriteu.
Ne moraš me impresionirati, Paule. Volim te. -I ja tebe.
U redu. Vidimo se sutra. -Da. Ćao.
Jesi li pročitao onaj članak o ljudima koji sanjaju unazad u Australiji?
Nisam. -To je kao, zbog gravitacije ili nečega.
Spomenuli su te u njemu, pa... -Kako onda sanjaju u Kini? Naopako?
Koliko dugo si profesor?
Mislim, otprilike oko 20 godina, od '96.
Ja sam rođena '96. -Račun, molim!
Ne, ne, šalim se. Kao, previše si mlada za mene.
Zar nisi oženjen? -Ne, nisam implicirao...
To je šala. -Da, shvaćam.
U redu. Ali, da. Oženjen sam.
Što je s tobom? -Ne. Ne viđam se ni s kim.
Trenutno sam fokusirana na karijeru. -Da.
Misliš na agenciju? -Baš je mrziš, zar ne?
Ne, nego mi nekako djeluje kao...
Kao kult. -Da, na neki način.
Pokušala sam im reći da si jako pametan i da ćeš ih prozreti.
Ali iskreno, to sa Spriteom je kul.
Trebao bi to uraditi. -Stvarno? -Ne mogu zamisliti
da itko tko vidi moje lice odmah poželi Sprite. -Ja mogu.
Mogu li te nešto pitati? -Da, što?
Izgledalo mi je da si nešto implicirala u vezi svojih snova.
Sram me. -Ponašam li se čudno ili tako nešto?
Ne znam da li da kažem. -To su samo snovi, neću te osuđivati.
Ne odlučuješ ti što će se dogoditi, tako da... -Pa...
Jebemo se.
Stvarno? -Imam vrlo intenzivne erotske snove.
Obično sam kući, kasno je, sama sam i gledam TV ili tako nešto.
A onda...
Ima li nekoga?
Tko si ti?
Hej.
Tko si ti?
Kako si ušao ovdje?
Molim te, nemoj me povrijediti.
Tako sam se napalila.
Izvini, popila sam jedno piće i totalno sam bez kočnica.
Ne, ne, u redu je. -Ne, baš je eksplicitno, oprosti.
Drago mi je da si mi rekla. Obično čujem da sam samo pasivan promatrač.
Nekako je lijepo čuti da nešto radim.
Valjda imam sreće. -Ne bih baš rekao. -Ne, tako je dobro. Vjeruj mi.
Hoćeš još jedno piće, jer ja hoću? Martini, zar ne? -S maslinom.
Mogu li dobiti još jedan kaberne i jedan martini, molim?
U tome je stvar sa zebrama. Kamuflaža je stapanje s krdom
jer lav ne može tek tako loviti cijelu grupu.
Mora identificirati jednu metu.
Što je bilo? -Izvini, ali ti ljudi bulje u nas.
Mislim, u tebe, očigledno. -Možda ne bi trebali biti ovdje,
ili bi trebali samo... -Zašto? Što nije u redu? -Mislim, samo...
Ne želim nikakve glasine ako se sastanem sa Obamom.
Kako to misliš? -Želim reći da nisam navikao na ovo.
Da li bi trebalo da... -Što?
Ne mogu izbaciti iz glave da sam ovdje s tobom, i jebi ga, u redu.
Možeš li mi učiniti uslugu?
Evo ovdje živim.
Lijep je. Mali i lijep.
Nemam bogate roditelje, tako da... -To nije bila primjedba. Mislim, ugodno je.
Lijepo si ga sredila.
Sjedi.
Pa... -Pa... Ovo je nenormalno.
Nemaš jebenog pojma koliko je ovo ludo za mene.
Ne bih ni trebao biti ovdje. -Ne, ne idi.
Mislim da sam malo pijan. -I ja isto. Samo ostani.
Tek si stigao, ostani malo.
Jel malo friziran? -Ne, običan je.
Pa, kako da ovo uradimo?
Želim se prvo presvući. Jel to u redu? -Naravno.
Dobro. Daj mi dvije sekunde.
Sve u redu?
Da.
Pa... gdje me želiš?
Možeš li skinuti jaknu?
Naravno.
U redu, možeš li stati u onaj kut?
Tamo? -Da.
Stani skroz uz zid.
Jel uspjelo... -Izvini, ušuti. Možeš li nastaviti još malo?
Samo... oženjen sam. -Znam. Možemo prekinuti kad god želiš.
Molim te, pusti me samo... malo duže.
Ovaj put, molim te, ne govori. Samo odradi san.
Tko si ti?
Molim te, nemoj me povrijediti.
Dodirni me.
Što je? -U snovima ti preuzmeš inicijativu.
Da.
Što hoćeš?
Izvini. Živci. -U redu je. Ne brini.
Tijelo ponekad... -Da. U redu je.
Biološki govoreći, zapravo je prilično... -U redu je. Opusti se. -Zdravo je.
Jesi li ti to upravo svršio?
Jebote!
Jebote.
Govnarko!
Jebem ti sve!
Profesore, što se događa? -Mogu li ući? -Zašto?
Treba mi pomoć oko nečega. -Dobro.
Što? -Ne želim stajati ovdje u hodniku i objašnjavati.
Može li to pričekati? Trenutno sam zauzeta. -Samo pet minuta.
Izaći ću. -Bilo bi bolje ako bismo sjeli.
Što se događa?
To je bila greška. -Kako to mislite?
Ono što se dogodilo je bila greška.
Nisi to trebao učiniti. -Ne razumijem.
Ponekad si tako jebeno glupa. Znaš li to? Jesi li to već čula?
U redu. Molim vas, idite.
Gdje su ostali? -Nemam pojma.
Šokiran sam. -Da, postali su gori.
Neki su čak seksualne prirode,
pa se trenutno ne osjećaju ugodno na tvojim satovima.
Gospode, sanjali su neke ružne snove i sada se ne žele pojaviti na satovima?
Ne možemo to tek tako prihvatiti.
Ne znam što da radim. Moram ozbiljno shvatiti i zabrinutost studenata.
Da, naravno. Ali, nije li ovo malo pretjerana reakcija?
To su snovi. A ne stvarnost. Ja im zapravo ništa ne radim.
Kao što sam ranije rekao, ovo je nešto novo.
Moram se konzultirati sa kadrovskom službom.
Da li ti, Brete, kao moj prijatelj, a ne kao dekan Oslera,
misliš da trebam prekinuti ovaj semestar jer neki učenici sanjaju ružne snove?
Ja ih nisam sanjao, tako da ne mogu govoriti u ime...
Ne, ne. Nemoj reći proživljeno iskustvo.
Ali zvuči kao da su zapravo bili traumatizirani.
Trauma je trend ovih dana. To je lakrdija. Sve je trauma.
Svađa s prijateljem je trauma, dobivanje loših ocjena je trauma.
Moraju odrasti.
Zdravo. -Richarde, dugo se nismo vidjeli.
Jesmo li mi prvi stigli? -Zapravo, nitko drugi ne dolazi.
Stvarno? Mislio sam da će ovo biti jedno od tvojih poznatih okupljanja.
Mislili smo da će biti ljepše da bude samo nas četvero.
U redu, onda. Više vina za nas.
Živjeli, ljudi. -Živjeli.
Karlota, čujem da imaš novi posao.
Da, imam. -Stvarno?
Da.
Ovo je tako dobro.
Ove klice su fenomenalne.
Da, ima ih kod...
"Šelija."
Mislim da je možda Nick Bostrum bio u pravu u vezi teorije simulacije.
To sigurno dosta objašnjava i moju situaciju.
Sjećaš se Nicka, Karlota? Šveđanin, filozof s Oksforda.
On je bio ovdje? -Da, jednom ili dvaput.
Sljedeći put bi nas trebao pozvati obojicu.
Vjerojatno bi volio razgovarati sa mnom.
Nisam li ti ja rekao za njega?
Ne, ne bih rekao.
Karlota, da li se još uvijek baviš lončarijom?
Ne budi tako grub. -Što? -Udaraš me po leđima.
Oprosti. -Je li sve u redu?
Imala je težak dan na poslu.
Tako da... -Dobro.
O, ne. Što je bilo?
Žao mi je, ja ne mogu ovo. Ne mogu.
Što se, dovraga, događa? -Nemam pojma.
Richarde. -Richarde, što nije u redu?
Ljudi, mislim da smo završili za večeras.
Karlota se ne osjeća dobro. -O, ne. Je li bolesna?
Ti si u pitanju, Paule.
Imala je neke prilično brutalne noćne more u posljednje vrijeme.
Jednostavno nisam... -Baš mi je žao. Mogli ste nam reći.
Uvjerio sam je da ne otkaže. Nisam trebao to učiniti.
Zar ne bismo nas troje ipak trebali da...
Bilo bi šteta da samo... -Ne, morate otići.
Stvarno? -Da, stvarno.
Što misliš, zašto nitko drugi nije ovdje?
Osnovna ideja kognitivno bihevioralne terapije
je da prođemo kroz postepeno izlaganje onoga što osjećamo da nam prijeti,
i da se upoznamo s time, umjesto da ga se bojimo.
Ono što nas ne ubije, čini nas jačim, zar ne?
Znam da su mnogi od vas imali
vrlo uznemirujuće snove o svom profesoru.
Ti snovi predlažu da je Paul Matthews opasna osoba.
Vaš um vas pokušava zaštititi,
i učiniti vas sigurnim, stvaranjem određenih emocionalnih okidača.
Motivira vas da ga izbjegavate.
Želim razbiti te okidače
pokazujući vam da je Paul, u stvari, ljubazno, nježno, bezopasno ljudsko biće.
Dobro. Idem pozvati Paula da dođe u ovu prostoriju.
Ući će na ona vrata, doći dovde,
i ostati na sigurnoj udaljenosti
dok se svi ne budu osjećali sigurno da ga pozovu bliže.
Ako se netko osjeća nesigurnim, neka mi mirno kaže:
"Candice, ne osjećam se sigurno u ovom trenutku."
Jeste li svi to razumjeli? -Da.
U redu. Paule!
Dobro. To nije bilo tako loše, zar ne?
Pustit ćemo ga da priđe. Priđi samo malo bliže.
Paule.
Paul vas neće povrijediti.
Može li prići malo bliže?
Paule, priđi bliže, molim te.
Pa... -Lea, čekaj. -Vidi što si učinio...
Tko je ovo učinio?
Recite mi odmah.
Prestanite biti jebena derišta.
Tko je ovo učinio, jebote?
Jebi se, Matthewse. -Idi kući!
Zašto ne daš otkaz, Paule?
Ćao, Paule. -Ćao. - Ćao.
Što je Bret rekao? -"Shvati to kao mali odmor."
Možeš li vjerovati?
Ja sam redovni profesor, a oni u biti puštaju studente da vode fakultet.
Koliko dugo nećeš raditi? -Ne znam ni želim li se vratiti.
Trebao bih se baciti na knjigu.
Što si učinio? Zašto se sve promijenilo?
Nisam ništa učinio, Hana. -Mora da si učinio nešto.
Pa nisam, tako da... -Jesi li vidio Twitter?
Ne. -Tisuće ljudi
dijele noćne more o mučenju, silovanju... -Sad je dosta!
Novo pravilo. Nema telefona za stolom i nema rasprava o snovima.
Samo kažem da razumijem... -Već si prekršila pravilo, Hana.
Hajde da počnemo ispočetka. Više nikada ne spominji ovo za stolom, molim te.
Hoćeš li očistiti taj natpis sa auta?
Skidaju me sa projekta?
Mislim da samo žele biti posebno oprezni kako se projekt
približava kraju, kao mjera predostrožnosti.
Zbog Paula? -Da. Ja sam protiv kulture otkazivanja
i svih tih stvari. Stvarno jesam.
Mislim da bi sada bilo najbolje
da se malo pritajiš.
Samo dok se skandal malo ne stiša.
Da li ti to ima smisla?
Zovu te Freddie Kruger u školi.
Znaš li tko je to? -Guglala sam.
Da, samo te pokušavaju zadirkivati.
Julian je rekao da si ga vezao,
odsjekao mu prste na nogama i pojeo ih.
Misliš li da bih rezao nečije prste na nogama?
Ne.
Sanjanje je kao psihoza, Sophie.
Naš mozak počinje halucinirati dok spavamo.
To je dio njegovog procesa održavanja.
Potrebno je da nam se to dogodi, iz nekog razloga.
Ali zašto si tako zao u snovima?
To su njihovi snovi. Ja nemam ništa s tim.
Razumiješ to, zar ne?
Valjda.
Mislim da ću sutra ostati kod kuće. Ako trebam kuhati ili tako nešto...
Tko je Moli? -Što?
Imaš poruke od nekoga po imenu Moli.
Ona je asistentica u agenciji. Zadužena je za pozive.
Nikad je nisi spomenuo.
Zdravo, ovdje Paul.
Samo sam te htio čuti.
U redu, možemo to onda drugi put. Samo sam htio da popričamo. Da.
Bez brige. U redu, ćao. Ćao.
Dvije sekunde, Paule. Samo pokušavam povezati i Mary. -Nema problema.
Zdravo, Paule. -Tko je to?
Moli je, samo prisluškujem.
Zdravo, Moli. Kako si?
Halo? Jesu li svi na vezi? -Tu sam, Trente.
Mary, jesi li na vezi? -Trente,
ispričavam se, Mary mi je poslala poruku da ima pogrešan link. -Da počnemo?
Da. -Halo? -Tu si. -Čujete li me?
Da. Paule?
Da, čujem te. Što se događa, ljudi?
U redu, zdravo. Kakav ludi tjedan, zar ne?
Očigledno je da moramo promijeniti strategiju
da bi se prilagodili trenutnoj situaciji.
Je li Obama još uvijek aktualan? To bi sad moglo biti od pomoći.
Što? -Rekli ste da ste razgovarali sa Obamom, zar ne?
Obama više nije opcija, Paule.
Pričamo o potpunom zaokretu. Razmišljamo o novim stvarima.
Korporativna kultura se ne želi baviti ovim. Previše je rizično.
Da, ali dobivamo pozitivne signale sa drugog mjesta. U biti,
ne želim reći ekstremna desnica, ali nešto kao protiv establišmenta,
u stilu Jordana Petersona.
Možda da probamo sa Sethom Roganom ili tako nešto.
Podijeli svoje iskustvo da si otkazan
i pretvori to u dobitnu kombinaciju knjigom o biljkama. -Ljudi, ne. Mrzim tu ideju.
Da bi te bolje razumjeli, čemu se točno protiviš?
Ne želim biti dio kulturnog rata.
Ne želim biti kontroverzan.
U redu. Ali to je upravo suprotno od onoga što sada pričaš.
Postoji šansa da te ubacimo kod Tuckera Carlsona ovaj tjedan.
On ima veliku publiku. Samo razmisli o tome. Ne odgovaraj odmah.
A također, tu je i Francuska, Paule.
Iz nekog razloga te vole tamo. Čak i sa noćnim morama, oni to vole.
Da. Imaš dosta obožavatelja tamo.
Zar ne postoji neka vrsta dobročinstva koju mogu odraditi?
Ne, to je simpatično. Ali ne. -Može izgledati kao isprika.
Zdravo. -Ne treba ništa, hvala.
Što je bilo? -Oprostite, gospodine.
Mrzim što radim ovo, ali nekim ljudima nije ugodno što ste ovdje.
Dobro. -Da. -Ako im je tako neugodno, možda bi oni trebali otići.
Da, ali... -Samo uživam u obroku. Nisam bilo što rekao ili učinio.
Dobro. Mogu li im reći da ćete uskoro otići... -Zašto da odem?
Nisam prekršio nijedno od vaših pravila, zar ne?
Naravno da niste. -Super. Onda je to to. -Da, pretpostavljam.
U redu.
Hej, zdravo. Učini nam uslugu i ponesi to kući.
Nitko te ne želi ovdje, čovječe. -Ostajem.
Jesi li siguran? -Da, uživat ću u hrani, i otići kad završim. Važi?
Važi.
Možda bi trebao biti proaktivniji u vezi ovoga.
Kako to misliš?
Da daš izjavu ili tako nešto?
Možda bi se trebao ispričati. -Da se ispričam​?
Pogledaj mi lice, za Boga miloga.
Samo da skineš ljude sa tvoje... sa naše grbače.
Ne, to je smiješno. Neću to uraditi.
Nisi sam u ovome. Zamalo sam ostala bez posla.
Što je potpuno neumjesno.
Sophie je na udaru u školi. Hana je depresivna.
Dobivamo čudne telefonske pozive usred noći.
Netko je provalio u našu kuću. -Pa ćeš dozvoliti da teroristi pobjede?
Tko kaže da će išta biti drugačije i ako se ispričam?
Dakle, u biti, ti biraš da budemo još nesretniji.
Hoćeš li jebeno prestati?
Izgleda da postoji konsenzus među roditeljima.
Nadam se da ne tražimo previše, ali bismo voljeli da se ne pojavite.
Tražite previše. To nije normalno. Ovo je važan trenutak za nju.
Naravno da ću doći. -Paule, molim te. -Što je? Žele me odstraniti.
Trebam li to samo prihvatiti? -Ne budi tako dramatičan.
Naći ćemo nekoga da to snimi. Vidjet ćete to. Samo nećete biti prisutni.
Svjesni ste da imam doktorat, zar ne?
Da. -A vi ste samo diplomirali?
Magistrirala. -Želim reći da mi ne treba vaše mišljenje o pedagogiji.
Razumijem da želite doći. Ali u ovom trenutku, većina roditelja vas ne želi.
Brinu se da će se njihova djeca osjetiti nesigurno. A očigledno je
da to nije potpuno neopravdano.
Zašto ne bismo olakšali svima... -Zašto nisi na mojoj strani, Janet?
Sophie ne treba biti kažnjena samo zato da bi ti nešto dokazao.
Ne tjeraj nas da svi ispaštamo zbog tebe.
Zdravo. Oprostite na smetnji.
Je li vaš auto onaj na kome piše "gubitnik" (jadnik)?
Jest.
Kako da počnem?
Počet ću ovako.
Oprostite.
Oprostite što se nisam pozabavio ovim ranije.
Ispričavam se svima koji su imali one strašne noćne more.
Razlog zašto sam tako uznemiren je, jer sam i ja imao jednu takvu.
Doživio sam ono što su mnogi od vas doživjeli.
Bio sam nasilno napadnut i zlostavljan od čovjeka
koji liči na mene. Moram naglasiti da taj čovjek nisam ja.
I sada govorim iz iskustva koje sam proživio.
Ja sam jedan od vas.
U životu sam bio klevetan, progonjen u svojim snovima.
Samo moje prisustvo uznemirava ljude i to ne zato što sam učinio bilo što.
Već zato što ljudi zamišljaju da sam učinio neke stvari.
Je li zaista pošteno da budem kažnjen zbog toga?
Nisam li ja najveća žrtva u svemu ovome?
Pogledajte samo kako to utječe na moj život!
Samo zato što ljudi zamišljaju da sam učinio neke stvari.
Ubit ću se. -Je li zaista pošteno da budem kažnjen zbog toga?
Što to radi? -Nisam li ja najveća žrtva u svemu ovome? -Jebote.
Bilo je potpuno neiskreno i sebično. -Što? Koji dio?
Sve to.
To je sramotno, Paule. Sramota je što sam udana za tebe.
Hvala što si mi dozvolio da prespavam. -Samo jedna napomena.
Moja žena nije previše oduševljena, pa ćeš morati biti u podrumu.
Kakav je to miris? -Mislim da je to rezervoar za propan. Otvorit ću prozor.
Ne mogu li samo spavati gore na kauču?
Žao mi je, čovječe.
Ako ti treba nešto, samo mi pošalji poruku, doći ću dolje.
Hvala. -U redu.
Izvinite. Gospodine.
Idem vidjeti kćer. Ona je na sceni.
Vi ste g. Matthews?
Nisam. -Niste Paul Matthews? -Nisam.
Pozovi osiguranje.
Ne možete biti ovdje, Paule.
Samo da pogledam, otići ću prije kraja.
Mislila sam da smo se dogovorili. -Ma dajte. Samo da pogledam par minuta.
Poštujte ograničenja. -Ovo je smiješno. Pustite me unutra. -Paule!
Napao me je.
Paul Matthews me je napao!
To je bila nesreća. Nije me htjela pustiti unutra.
Samo želim vidjeti svoju kćer.
Nije me pustila unutra.
To je bila nesreća.
Samo želim vidjeti svoju kćer. -Stani. -Ne, to je bila nesreća.
To je bila nesreća. Sophie, to je bila nesreća.
Stani! -Sophie, to je bila nesreća.
Pustite me!
Normalan čovjek, kulturna senzacija,
san koji se pretvorio u noćnu moru.
Već neko vrijeme, odlazak na spavanje
predstavlja rizik od zlostavljanja ovog čovjeka.
Iako još uvijek ne znamo kako je sve počelo, i zašto je iznenada prestalo,
možemo biti sigurni da je nakon divljačkog napada
na nastavnicu srednje škole prošle jeseni,
Paul Matthews nestao iz očiju javnosti, a također i iz naših kolektivnih snova.
Ali Paulov slučaj je doveo do pozitivnog efekta,
revolucije u znanosti o snovima.
Zaboravite na noćne more i doživite pozitivno iskustvo
putovanja iz snova sa Noriom.
Dobro došli u Kuću snova!
Ovo je Kuća snova na vrhu Hollywood Hillsa,
gdje se nešto novo događa. Oglasi u vašim snovima.
"Dreamfluensers", ili "oglašivači uma."
Mislim da još nema služben naziv. -Društvene mreže su gotove.
Ako možeš promovirati pjesmu ili proizvod
u nečijoj glavi, onda je to mnogo moćnije.
Kad bi jedan čovjek mogao ući u snove drugih ljudi,
zašto ne bi mogao i bilo tko od nas? Jedan znanstvenik je krenuo to riješiti
Morali smo ponovo razmisliti o svemu.
Svijest je složenija nego što smo mislili.
Dualizam je bio u pravu. Jung je bio u pravu.
Postoji kolektivna podsvijest (nesvjesnost).
Paul Matthews je to dokazao, iako i slučajno.
Norio definitivno ne bi postojao bez njega.
Brian Berg je pronalazač Noria,
uređaja koji omogućava putovanje kroz snove.
To je kao meditacija ili hipnagogija.
Upotrebom neurotehnologije,
Norio vam dozvoljava da posjetite bilo koga u vašim snovima.
Izgleda kao da se samo odmara.
Ali upravo sada, Brian je u snu 19-godišnjeg dječaka iz Južne Koreje.
Okrepljujuće je. -Ako ljudi žele osuđivati,
onda oni to zapravo i ne razumiju.
Nije uvrnuto. To je kao: "Bit ćemo u tvom snu
nakratko. Reklamirat ćemo neku robu ili pjesmu, reći nekoliko stvari,
a onda izlazimo iz sna. To je to.
Paul Matthews je ostavio mnoge skeptičnim u pogledu putovanja kroz snove.
Ali Norio garantira snove bez noćnih mora.
Bez potpunog pristanka san će jednostavno biti prekinut.
Ljudi uvijek koriste Paula Matthewsa kao upozorenje.
U redu, ova industrija možda ne bi postojala bez njega.
Ali je u isto vrijeme on donio i negativan publicitet.
Suludo je kako je upotrijebio svu tu moć samo da bi terorizirao ljude.
Dobro.
Baš je lijepo.
U redu, djevojke. Hoćete li pogledati spavaće sobe
da vidite koje vam se sviđaju?
Ne sviđa mi se. -Idite i pogledajte spavaće sobe.
Moja prijateljica je sanjala te snove. Bar je tako tvrdila.
A, da.
I, što se dogodilo? Jesu li samo odjednom prestali...
Već neko vrijeme nisam čula za njih.
Ne znam. Pretpostavljam da su ih ljudi prestali sanjati.
Ako nešto i čujem, uglavnom je u inozemstvu.
Kakav je to miris?
Rekli su mi da su stari vlasnici bili veliki ljubitelji životinja.
Sigurna sam da će s vremenom taj miris nestati.
Prije nego što kreneš...
Jesi li vidjela tog tipa Chrisa u kući u posljednje vrijeme?
Da. Jesam.
Možda prije tjedan dana. -Dolazi li često? -Ne baš.
Da li prenoći? -Ne bih rekla.
Hana, da li prenoći kod nas? -Ne znam.
Ćao, tata. -Zdravo. -Volim vas. -I mi tebe!
Donijet ću vam nešto lijepo iz Francuske.
Zdravo. -Zdravo. -Kakva je kuća? -Fina.
Dobra lokacija. -U redu. -Mislim da se Sophie nije dopala.
Stalno je pitala zašto se jednostavno ne vratim kući.
Dobro. A što se tiče troškova, sve je u redu?
Poslije nagodbe s Oslerom i ugovora o knjizi, bit ću dobro.
Više nego dobro, zapravo. -Dobro, super.
Jesi li me viđala u svojim snovima u posljednje vrijeme?
Nisam. Zašto me to stalno pitaš? -Samo sam radoznao.
Sranje, kasnim. -Kamo ideš? -Imam razgovor preko Zooma sa izdavačem.
Pokušavaju proširiti turneju. Možda ću cijeli mjesec provesti u Parizu.
Ludilo. -Uzbudljivo.
Pretpostavljam da te neću vidjeti prije nego što odeš.
Odlazim za četiri dana. Mogu svratiti.
Ne, u redu je. Vidimo se kad se vratiš.
Da. Dobro.
Zdravo.
Zdravo, Paule.
Dobro ti stoje.
Hajde, isprobaj ih. Pleši sa mnom.
Gubi se. Gubi se! -Ne, ne, probaj plesati.
Molim te, ne udaraj Dilana.
Jer će tvoji udarci biti jači s ovim
ultra-ukusnim keto suplementima iz "Alpha Monster Gains."
Jebote, daj da pokušam ponovo. Izvini.
Vaši udarci će biti jači s ovim
ultra-ukusnim keto suplementima iz "Ultra ukusnih"... Jebote. -Samo malo.
Gdje je...
Prvi na redu je časopis pod nazivom "Rue Morgue."
Oni pišu o mitovima, kultovima horor filmovima i takvim stvarima.
Jesi li ponio primjerak knjige? -Ne, ide ravno u knjižare.
Možeš li ju navući? -Radije ne bih.
Ne, jednostavno ne želim.
Ne želiš? Rukavica je kul. Trebao bi ju navući.
Mogu li odbiti? -Ma daj. Ima smisla.
Ti si momak iz noćne more, totalno je kul.
Razbistrite misli. Ovo je najvažniji korak.
Odredite razlog vaše posjete.
Ne, još uvijek je u prodavaonici. Mislim da su promijenili prostoriju.
Možda im je trebao veći prostor.
Da biste uspješno ušli u nečiji san potrebno je mnogo vježbe.
Nošenje Noria je samo prvi korak.
Dobar dan, Paule.
Dobar dan. -Vau, velika posjeta.
A ne, to je za drugi događaj.
Tako mi je žao. Došlo je do konflikta. Morali su te preseliti dolje.
Dođi. Idemo ovuda.
Eto. To je to.
Je li to knjiga? -Aha.
Zapravo još uvijek nisam vidio tiskani primjerak.
Dobro. -Baš je tanka. -Mora da su je skratili u prijevodu.
Promijenili su i naslov?
"Ja sam tvoja noćna mora." Zar to nije naslov? -Nije.
Trebao je biti "Scenarij iz snova."
Ali ovo je u redu, pretpostavljam.
Da, to je... u redu je. Vjerojatno je bolje za ovo područje.
Kome da posvetim?
Jebote! -Sranje! -Jebote!
Jesi li dobro? Jean!
Jebote, gdje ode? Jean!
Jebote.
Zdravo, ljudi, ja sam Liam. Danas ću vas naučiti
kako da uđete u nečiji san koristeći Norio.
Zamislite to kao meditaciju. Zatvorite oči, opustite se
i snažno se fokusirajte na osobu u čiji san pokušavate ući.
Pokušajte izabrati nekoga kome odgovara vaše prisustvo,
ili će sve ovo biti praktično nemoguće.
Kada uđete u san osobe, Norio će odraditi ostalo...
Volio bih da je ovo stvarno.
Preveo: PAYUTTI na hrvatski: ameo02